Jakob Ziegler. 237 
aliseret; men det Materiale, han i Rom havde indsamlet angaaende 
Norden og særlig den skandinaviske Halvo, bearbejdede han i de 
folgende Aar i Rom og Ferrara. laltfald synes han at have haft 
sin Nordensbeskrivelse ferdig, da han den 30. Januar 1530 skrev til 
Willibald Pirckheimer i Nürnberg. Trykt blev Beskrivelsen, som 
bærer Titelen „Schondia“, først i Aaret 1532 i Strassburg, hvor Ziegler 
selv opholdt sig, medens Trykningen stod paa. Det første Land, 
der beskrives, er Grønland:! | 
GRONLANDIA 
Gronlandia betyder det grønne Land (uirens terra), saaledes kaldet paa 
Grund af den yppige Græsvæxt. Hvor stor dets Rigdom paa Kvæg er, kan 
man se af, ati den Tid, der sejles dertil [egt. til dem], samler de store 
Mængder Smør og Ost? til Udførsel; hvorfor vi ogsaa formoder, at Landet 
ikke er bjærgfuldt. Det har to Stiftskirker® under Trondhjems Overhøjhed. 
Den ene har i de sidste Aar faaet en Forstander (praesul), men blot under 
Suffraganstitel;* thi, da Moderkirken (metropolis) paa Grund af Stedernes 
Afstande og de vanskelige Sørejser altfor ligegyldig har røgtet Missionen 
(directio religionis) der paa Stedet, er Folket næsten gledet tilbage til Heden- 
skabet: iøvrigt er det af en letbevægelig Karakter og meget hengivent til 
Troldomskunster. De siges — hvad vi ogsaa skai berette om Lapland — ved 
Tryllesange at fremkalde Uvejr paa Havet og derved bringe de fremmede 
Skibe, de vil plyndre, i Fare. Selv bruger de nemlig Skindbaade, som er 
uimodtagelige for Stød af Hav og Klipper, og idet de gaar frem paa denne 
Maade, angriber de de andre.? 
Petrus Martyr fra Milano skriver i „Spanske Sofarter“,° at en Antonius 
Cabotus med England som Udgangspunkt er sejlet i et Trek mod Nord, 
til han i Juli Maaned stødte paa Drivis, og efter at han derfor havde ændret sin 
Kurs, er han roet stadig langs Kysten, som krummer sig mod Syd, til han kom 
til en Plads lige overfor Spanien ved Kannibaløen Kuba. Denne Beretning 
har for mig været en medvirkende Aarsag til at udstrække Grønland udover 
Forbjærget Huitsarch til Laplands Fastland ved Vardøhus Fæstning, og det 
har jeg gjort saa meget hellere, som ogsaa den ældre Erkebiskop i Trond- 
hjem [2: Erik Walkendorf] stadig forsikrede, at Havet der krummede sig 
som en Albu. Dertil kom ogsaa det, at Lapperne har det paa samme Maade 
med Troldomskunster og hverken følger eller skyer den kristne Tro, af 
hvilke Aarsager jeg har antaget, at denne Lighed er til Stede mellem begge 
Folk, fordi de staar i Fastlandsforbindelse med hinanden. Afstandene synes 
= 
Den herværende Oversættelse afviger paa flere Punkter fra den i Grønlands 
historiske Mindesmærker (III, S. 500—503) og Hans HILDEBRANDS i Skrifter ut- 
gifna af Svenska Sallskapet får Antropologi och Geografi 1878, Nr. 2, S.5. Disse 
Oversættelser er gennemgaaende friere end vor. 
Dette stemmer med Kongespejlets Ord, sl. С. В. М. III, 5. 332—33 & 500. 
Ogsaa Ivar Baardsen omtaler, at Stensnæs Kirke i Vesterbygden en Tid var 
Stiftskirke. Sl. G. h. M: III, S. 256—59 & 500, Note 3. 
Vincentius Petri Kampe (+ 1537) blev 1520 Titularbiskop af Gardar. С. В. M. III, 
S. 194 ff. & 897. 
SI. Oraus Macnus’ Beskrivelse ndfr. Afsnit X, 4. 
PETRI MARTYRIS AB ÄNGLERIA de rebus Oceanicis et Orbe nouo decadis tertiae 
liber sextus (Udgaven Basel 1533, fol. 55%). 
19 
$ 
Le 
ot 
a 
