Jakob Ziegler. 239 
heller ikke at være nogen Hindring derfor; thi mellem de to Folk er der 
ikke fuldt 200 Skoiner.! At Cabot skal være stødt paa Is, støttede ogsaa An- 
tagelsen. Og skønt jeg tør paastaa, at det om Juli Maaned ikke er rigtig refe- 
reret, selv om han saa skulde have sejlet ved selve Polen — efter hvad vi tid- 
ligere har udviklet om den Ting — saa beviser dog det, at han paa et vist 
Tidspunkt er sejlet gennem Is, at han ikke er sejlet gennem Hav, som var 
aabent, men som ligsom en Bugt var indesluttet af nærliggende Kyster, idet 
Østersøen fryser af samme Grund, da den er snæver og de mange store 
Flodudløb har Overvægten over Saltholdigheden i den ringe [Vand]maengde. 
Men mellem Norge og Island fryser det af den modsatte Grund ikke, idet de 
ferske Vandes Magt overvindes af Saltholdighedens Overflod. 
Rystef fortæller — men hidtil uden Hjemmelsmand — at Spanierne nu 
for Tiden sejler til Grønland og det, de kalder .,Terra viridis“.” Beviset der- 
for, siger de, er, at der af dem er udført Varer, og at disse er genkendt at 
være af den Art Ting, som findes paa Grønland. 
Mod Nord grænser det op til ukendt Land (Terra incognita) ved Polen, 
hvorfra ogsaa Pigmæerne kommer til det paa Røvertog, hvad der tillige 
turde være et Bevis for, at Egnene om Polen er beboet. Følgelig forholder 
Grønlandshalvøens Beskrivelse sig saaledes: 
Beskrivelse af Østkysten, som vender mod Norge: 
Е, о een 54 70 30 
Eiyor Nordkysten [besynder] .-.2.....--...-... 2.00: 53 Sur 30 
ОО en net ee ee 40 71 40 
POEM а О eke ele Sas sen Baar 28 72 
EMP Seh Huetsarah ее 22 67 
LÉ km PR RP Te 5 61 45 
Derfra fortsættes den i Kysten af Landet Baccallaos 356 60 
Mod Vest og Nord afsluttes det ved en ukendt Begrænsning mellem 
Land og Hav.- 
Paa denne for Grønlands Kartografi betydningsfulde Beskrivelse 
mærker man jo nok, at Forfatteren ikke selv er en Nordbo; men 
de Steder, hvor hans manglende Kendskab til nordiske Forhold 
lader ham slutte galt, kan let skilles ud. Naar han slutter, at 
Grønland ikke er bjærgrigt og paastaar, at man ikke en Gang ved 
Polen vil kunne finde det aabne Hav tilfrosset, staar disse Fejlta- 
gelser aabenbart helt for hans egen Regning. Udover dette, og det 
forsigtig fremsatte „Вузе“ om Spaniernes Sejlads til Grønland og 
Terra viridis, er der Intet, som bærer Præg af ikke-nordisk Oprin- 
1 Skoiner (0704200) er et græsk Længdemaal, som Ziegler (Schondia, Kapitel Laponia) 
sætter til 5000 Skridt. 
2 Her staar: „Hispani adnauigent hoc tempore Gronlandiam et quam dicant terram 
uiridem“, hvilket Hildebrand oversætter: „Spaniorerne nu för tiden segla till 
Grönland, som de kalla det gröna landet“. Da her, som Hildebrand antyder, 
sigtes til Portugiseren Gaspar Corte-Reals Genopdagelse af Gronland Aar 1500 og 
hans Opdagelse af Newfoundland, er Forskellen mellem Hildebrands og vor 
Oversættelse af væsentlig Betydning. Efter Hildebrand bliver Terra viridis 
(2: det grønne Land, sl. Terra verde hos Damiåo de Goes; зе S. 166) til selve 
Grønland, efter vor Oversættelse bliver det til det andet nyopdagede Land, 
Newfoundland. Vor Oversættelse er ordret korrekt; men derfor kan det godt være 
Hildebrands, der svarer til Zieglers Tanke. 
