Jakob Ziegler. 241 
retningerne om de kirkelige Forhold i Grønland skyldes Walkendorf.! Nav- 
net Hvitserk hænger iøvrigt nøje sammen med Meddelelserne fra Didrik 
Pinings Grønlandsfærd, som vi skal behandle i et følgende Afsnit om Olaus 
Magnus. 
At Forbjærget Hvitserk paa Zieglers Kort er lagt lige tæt overfor Hekel- 
fol Forbjærg paa Island, passer for saa vidt ogsaa med Walkendorfs Opteg- 
nelser om Kursen fra Stat i Norge til Grønland, som det i dem hedder, at 
man i klart Vejr kan se Snefelsjökul i Nordøst paa Island og Hvitserk i 
Nordvest paa Grønland.” Skønt der altsaa, som ovenfor paavist, er meget i 
Zieglers Grønlandsbeskrivelse, der minder om Clavus’, er der intet, som be- 
viser en direkte Afhængighed, men derimod adskilligt, som skriver sig an- 
detsteds fra. 
Ser vi imidlertid paa Zieglers Islandsbeskrivelse, faar vi Bevis for, at 
han virkelig har kendt ikke Clavus’ ældre Arbejde, om hvilket hans Kort 
minder mest, men det yngre (Wienertexten). Om Island har Ziegler nemlig 
faaet tarvelige Oplysninger, foruden Heklas Navn kun de to Stiftsnavne Holen 
(Hölar) og Skalholten (Skälholt). For at hjælpe paa denne Fattigdom griber 
han til to af de Navne paa Runebogstaver, som Clavus benyttede som Op- 
kaldelsessystem paa Island, og derved røber han sig. Hans Choas (9: Thoos 
= purs) Forbjærg paa Islands Sydkyst og Madher (5: Madr) Forbjærg paa 
Vestkysten viser bestemt, at Ziegler har kendt Clavus’ yngre Værk, 
ikke fra Friedliebs eller Schöners Uddrag, hvor disse to Navne 
mangler, men fra en rimeligvis komplet Afskrift. At henvise til 
A- og B-Kortene, hvor de to Navne forekommer, nytter ikke, dels fordi Nav- 
nene der har andre Former, dels fordi Ziegler for Madher Forbjærg nøj- 
agtig gengiver Clavus’ Stedsbestemmelse (21° 20' ø. L., 65° 10' п. Br.) og for 
Choas hans Bredde (63°) og Længden med kun eet Tal forkert (229 40' for 
Clavus' 219 40°): 
Har Ziegler altsaa kendt Clavus' yngre Værk, er der al Grund 
til at antage, at hans Betegnelse af Grønland som Halvø (cherso- 
nesus), hans smalle Atlanterhav og hans Fortælling om Pigmæerne, 
der bebor det ukendte Kontinent om Polen og derfra kommer paa 
Hærtog ned paa Grønland, skriver sig fra Clavus (sl. S. 106--109). 
Dette er saa meget rimeligere, som Betegnelsen Halvø, som han an- 
vender to Gange om Grønland, antagelig er løbet ham i Pennen fra 
en ældre Kilde; thi efter Zieglers Kort er Grønland jo netop. ikke 
en Halvø, men den Kyst, der forbinder Polarkontinentet med Nord- 
1 С. В. M. III, S. 490 —492. 
? FRIDTJOF NANSEN, Nord i Taakeheimen, 5. 225, mener, at Navnet Hvitserk i senere 
Tider i al Almindelighed blev en Betegnelse for Indlandsisen paa Grenlands 
Østkyst, og viser, at det netop i Erik Walkendorfs Kursoptegnelser opfattes saaledes. 
Ziegler har dog forstaaet sin Hjemmelsmand saaledes, at Hvitserk var et stærkt 
iøjnefaldende Forbjærg, og saaledes opfattes Navnet ogsaa af Olaus Magnus. 
At Snefel og Hekelfel løber i eet for en Udlænding, er der heller ikke noget 
. mærkeligt i; men det viser, at Ziegler ikke af sine nordiske Hjemmelsmænd har 
faaet synderlig detaljerede Oplysninger om Island og Grønland, eller ialtfald ikke 
gengivet dem særlig nøjagtig. 
3 Взовмво & PETERSEN, Clavusmonografi, dsk. Udg. S.100 (142), 139 (181) & 228—29 
(270—71); tysk Udg. S. 79, 146 & 226—27. 
XLVIII. 16 
