Gemma Frisius. Den ældste Mercator-Type. 955. 
viser det sig, at der er et nært Slegtskab mellem dem, men Stedsbstem- 
melserne passer ikke, og mindst fire Steder henviser Gemma 
Frisius til en Globe, som ikke kan være Globekortet. Han om- 
taler nemlig billedlige Fremstillinger af Kæmperne i Sydamerika, Navne paa 
Øer, Forbjærge og Bugter paa Afrikas Østkyst, som kan ses „paa vor Globe", 
men ikke findes paa Globekortet. Ligeledes nævner han den Bøjning af 
Nordskotland mod Øst, som findes „hos Ptolemæus og paa vor Globe“, og 
som han bibeholder i Følge Oplysninger indhentet hos „Skotterne selv“.* 
Denne forældede Ptolemæus-Type havde siden Nicolaus Germanus’ og Hen- 
ricus Martellus' Tid kæmpet med Kompaskortenes mere virkelighedstro 
Fremstilling, som vi finder bl. a. hos Ruysch 1508, Waldseemüller 1513—16, 
Oronce Fine 1531, Johann Schöner 1533 og paa det omstridte Globekort. 
Paa Frisius-Mercator Globen og paa Mercators Kort fra 1538 er Ptolemæus” 
Type derimod bibeholdt i fuld Overensstemmelse med Gemma Frisius' Ord 
(sl. Fig. 28, 31, 40, 42, 46 og 47). Globekortet kan altsaa ikke være 
Gemma Frisius’ Globe fra 1530, men maa være en ældre Form for 
samme Verdens-Type, udført efter Maximilian von Zevenberghens Brev fra 1523 
(sl. S. 224), som ogsaa Gemma Frisius efter eget Sigende (Kap. 29) har benyttet. 
Fraset nogle Stedsbestemmelser og finere Detaljer passer derimod Gemma 
Frisius' Skrift fra 1530 saa godt med Frisius-Mercator-Globens nordlige Del 
— den eneste, vi endnu kender — at man kunde fristes til at tro, at Globen 
var den fra 1530, hvis vi ikke vidste, at Gerhard Mercator først 1530 kom til 
Löwen og blev immatrikuleret der den 29. August, og vi som sagt paa denne 
af ham graverede Globe kunde paavise Spor af Zieglers Værk fra 1532 og 
Pizarros og Cartiers Rejser 1532—36. 
At Globen fra 1530 har været af samme Grundtype som den nyere, er 
der næppe Tvivl om; thi Gemma Frisius polemiserer (Kap.30) stærkt mod 
Antagelsen om, at Amerika og Asien hænger sammen. Hans Beskrivelse fra 
1530 af Asien; Afrika og Sydamerika svarer desuden saa godt til baade 
Globekortet fra 1523—30 (Fig. 38) og Mercators Kort fra 1538 (Fig. 47), at den 
til Beskrivelsen hørende Globe ikke kan afvige synderlig. Endelig er det 
sikkert, at Globen fra 1530, hvad Norden angaar, holdt sig tæt op til Schöners 
ældre Arbejder. 
Om Grønland skriver Gemma Frisius nemlig først (Кар. 4), at efter Thyle 
(2: Island) „folger nu Engronelandt, en Del af Kontinentet, som vi senere 
skal tale om“. Derpaa hedder det i Kap. 6 i direkte Tilslutning til en Beskri- 
velse af Norge: ,,Gronelandt eller Engronelandt udenfor Polarkredsen. Der- 
paa Pilappia og Willapia, de koldeste af alle Egne, fordi de naar længst mod 
Nord; i disse er Solen undertiden en hel Maaned over Horizonten, som Kugle- 
læren angiver. Paa den Kant, som ogsaa nu er forblevet ukendt, er der vilde 
Skovmennesker, som tappert holder de Kristne borte fra deres Grænser; og 
der [skal være ved Nadhegrin i Norge] siger man, at der undertiden viser sig 
en ond Luftaand for Menneskene (grufuld at skue). Først fra disse Egne 
mod Vest siges der — men efter usikker Angivelse — at bo alenlange Pig- 
mæer, men hvad derom siges, er usikkert, undtagen at der en og to Gange 
er taget et Skib af Skind med Pigmæer i, som vel af Stormen er drevet op 
paa Kysten". Denne Beskrivelse er hovedsagelig hentet fra Schöners Uddrag 
af Clavus’ yngre Værk og gentager alle Schöners Misforstaaelser (sl. S. 106—109, 
223 og 233). Derfra har Gemma Frisius ogsaa sin ,,Insula viridis, som andre 
kalder Brasil, paa 340° [6.1..] 38° [n. Br.|“. 
Grundlaget for den paa Frisius-Mercator-Globen antagne smalle 
Nordvestpassage mellem Nordamerika og Polarkontinentet er vist kun 
1 Gemma Purysius, De orbis divisione, cap. 4, 16—17 & 30. 
