Gemma Frisius. Den ældste Mercator-Type. 959 
thi alle de Legender, han stotter sig til, findes paa Frisius-Mercator-Globen. 
Det af Fr. Nansen (Nord i Taakeheimen S. 386) fremdragne engelske Stats- 
dokument fra 1575, hvor det siges, at John Scolus, en Lods fra Danmark i 
1476 var paa Nordsiden af „the narrowe Sea — the streicte of the three 
bretheren“, er maaske uafhængigt af Globen, da det kalder Scolvus for Pilot, 
et Ord, som Globen udelader. 
De fem portugisiske Stednavne, som vi paa Frisius-Mercator- 
Globen finder paa Polarkontinentets Kyst, mellem Legenden om Scol- 
vus og den grønlandske Halvø, er næppe grønlandske Stednavne, 
skønt det tangformede Stykke Polarkontinent, de hører til, synes at 
være en Gengivelse af Reinel-Typens skaalformede Labrador-Grønland. 
Navnene maa snarest antages at være labradorske Stednavne, 
Stumper af den samme Navnerække, som vi fandt paa de to portu- 
gisiske Atlanter i Firenze. Et af Globens mest udprægede Navne i 
denne Række (C:daticå firme) findes ialtfald paa Kortet i Riccardiana- 
Atlas’et (Fig. 36), det samme og et til (Angra de codolus cantus) paa 
Nicolas Desliens’ Labrador paa hans Verdenskort fra 1541 (sl. S. 128). 
Forholdet synes altsaa at være det, at det Corte-Real’ske Gron- 
land under Navnet Labrador forst er flyltet ned til Newfoundland 
(Reinel-Typen), er blevet forsynet med en Række Stednavne fra 
Portugisernes Besejling af Labrador og saa atter med disse Navne 
rykket mod Nord op paa Polarkontinentet ved Siden af den Gron- 
landske Halve. 
Om Gemma Frisius er den forste, der lader Reinel-Typens La- 
brador blive en Sydkyst paa Polarkontinentet, er usikkert; men der 
er nogen Grund til at antage det, da det vel maa være sket, efter at 
Ziegler i 1532 og Schöner i 1533 havde rykket det egentlige Gron- 
land mod Øst (sl. S. 243 og 245), og da Polarkontinentet ikke synes at 
have spillet nogen Rolle i den portugisiske Kartografi, hvorfra de fem 
Navne stammer. Kombinationer som det tredobbelte Grønland paa 
Frisius-Mercator-Globen hører jo ogsaa hjemme i de lærde Kosmo- 
grafers, mindre derimod i Søkorttegnernes Værksteder, hvad hele 
den forudgaaende Undersøgelse noksom viser. 
Hertil kommer saa, at det Sted, hvor Navnerækken forekommer 
i fuldstændigst Skikkelse (sl. Navnelisten S. 260), er Caspar Vopells 
Verdenskort fra 1545 og Kopien deraf 1558 (Fig. 53—54), hvis Grøn- 
land vistnok er en Kopi af Gemma Frisius’ Verdenskort fra 1540, der 
atter er en Sammenstilling af Zieglers, Olaus Magnus' og Gemma 
Frisius’ egne ældre Arbejder, udført lige efter at Olaus Magnus’ Kort 
var blevet bekendt. Gemma Frisius har da besiddet et portugisisk 
— eller spansk — Søkort, hvorefter han og Mercator i Tiden 1537—41 
gentagne Gange har kopieret den portugisiske Navnerække mere eller 
mindre fuldstændig og korrekt og anbragt den paa Polarkontinentet 
vest for den grønlandske Halvø. Navnene er: 
172 
