300 AXEL ANTHON BJORNBO. 
Island som der. Den grønlandske Halvas Sydspids, taget fra en an- 
den Kilde, er simpelthen skudt ind imellem Island og den lille 
Gronlandse. 
Ulpius-Globen er den ældste kendte Kilde, hvor denne Triplering 
finder Sted; men rimeligvis findes den lille Grønlandsø allerede paa 
Frisius-Mercator-Globen og Mercators hjærteformede Verdenskort — 
(Fig. 46—47), blot uden Navn. I lidt længere Afstand fra den grøn- 
landske Halvø, paa ca. 65—66° п. Br. findes her nemlig en forholds- 
vis stor, navnløs Ø af lignende Form og Længderetning som Grove- 
lant-Øen hos Ulpius. Maaske har da Gemma Frisius, der støttede 
sig til portugisiske Søkort af lignende Type som dem, Ulpius’ Frem- 
stilling gaar tilbage til, optaget Øen, men udeladt dens Navn, fordi 
det mindede ham for stærkt om Navnene „Gronelandia“ og ,,Groen- 
lant“, medens Ulpius var mindre kritisk. i 
Egentlige Descendenter af Ulpius-Globen er os ikke bekendt, 
men vil maaske kunne findes blandt de mange endnu ikke under- 
søgte italienske Søkort-Atlas'er fra sidste Halvdel af det 16. Aar- 
hundrede. 
Den lille Grønlandsø vest for det store Grønland møder os der- 
imod paa talrige nyere Kort; men paa disse er ogsaa det store 
Grønland en Ø, og Enhedskontinentet er forsvundet. Det er derfor 
ikke Ulpius-Globens Type, der gaar igen, men en ny Kombination, 
der har sin egen Udviklingshistorie. 
7. SØKORTENE 1532—1550. 
Var det vanskeligt i Enkelthederne at følge Udviklingen paa 
Søkortene før 1532, saa er det umuligt at gøre det efter dette Aar. 
Der kendes talrige Atlas’er og Enkeltblade af Søkort fra denne Tid; 
men kun af de allerfærreste har vi Gengivelser. Alene fra Battista 
Agneses Haand besidder vi over en Snes Kort. eller Atlas’er, af 
hvilke kun ganske faa er udgivet. Dertil kommer, at Fabrikationen 
af Søkort nu begyndte at florere i Vestevropa, hvorved Materialet 
voxer stærkt. Vi maa derfor strax tage det Forbehold, at vor Frem- 
stilling er lige saa ufuldkommen som vort Kendskab til Kortene, at 
vi ikke kan følge Udviklingen fra Kort til Kort, ikke en Gang fast- 
slaa den i Hovedtrækkene, men kun i Ny og Næ gætte, hvilke Ind- 
flydelser der har gjort sig gældende. Det er under disse Omstæn- 
digheder et Held, at det, Søkortene har at vise, gennemgaaende er 
forvildede Udløbere af de gamle, kendte Typer, som ikke har bety- 
det noget for Udviklingen. Et enkelt portugisisk Søkort fra denne 
