Zeno-Kortet. 323 
Klostret paa Grønlands nordlige Østkyst med dets Haver og Varmt- 
vandsanlæg burde have gjort en skeptisk ogsaa overfor Zenos 
Grønlandsfremstilling. 
Fra Aaret 1886 begyndte de savnede Kilder for Zeno-Kortet at dukke 
op. Først fremkom Olaus Magnus' carta marina, der viste sig at være Kil- 
den for Zenos Islanda, hans Estland (Shetland), de færøiske Navne paa hans 
Frislanda (ogsaa = Island) og for en Del Navne i det nordligste Norge’. 
I 1888 udgav Nordenskiöld i sit Facsimile-Atlas (Tavle XXX) Clavus’ 
yngre Kort i Nicolaus Germanus’ Kopi (fra ca. 1467). Han var klar over, at 
man her havde en gammel Kopi af Prototypen tor Zeno-Kortets og B-Kortets 
Grønland, og førte denne hen til Væringerne; men Storm beviste, at Kortet 
(sl. Fig. 10—11) maatte tilskrives Claudius Clavus og ikke Nicolo Zenos For- 
fædre. Dog var de grønlandske Stednavne lige uforstaaelige paa begges 
Kort?. 
Samtidig paaviste Storm ligesom tidligere Ed. Erslev, at Camocius’ 
Kort over Sydskandinavien fra 1562, der ogsaa kendtes i et tidligere Oplag 
fra 1558 (af Tramezini i Venezia), var Kilden for Zenos Fremstilling af Dan- 
mark og det sydlige Norge? Dette bekræftedes, da det ældre Oplag blev 
udgivet i Nordenskiölds Periplus 1897 (Tavle XXXIV). Senere har det vist 
sig, at samme Type findes paa Mercators Europakort fra 1554+, Vopells 
Europakort fra 1555° og et udateret Kort af Cornelis Anthoniszoon, der 
muligvis er den, der først har udarbejdet Kortet efter hollandske Soboger‘, 
muligvis ogsaa for en Del efter Marcus Jordens tabte Danmarkskort fra 1552, 
hvad allerede Erslev formodede. 
Ogsaa for Navnet Frisland og de Navne derpaa, som ikke var feergiske 
Stednavne, fandt man Kilder. En @ af dette Navn og med de fra Zeno- 
Kortet kendte Stednavne fandtes nemlig paa flere sydeuropæiske Kompas- 
kort, som Nordenskiöld offentliggjorde i ,Bidrag till Nordens äldsta karto- 
grafi* i 1892, hvoriblandt nogle desværre udaterede, som han bestemt antog 
var ældre end Zeno-Kortet. Samme Aar publicerede Kretschmer et lignende 
Frislanda-Kort fra Maiorca, som var dateret og ældre end Zeno-Kortet, 
nemlig Matheus Prunes fra 15537. Det var dermed fastslaaet, at Zeno ogsaa 
1 O. BRENNER, Die åchte Karte des Ol. Magnus. Chria. Vid. Selsk. Forhandl. 1886, 
15, $. 18 ff G. Storm, Norsk geogr. Selsk. Aarbog II (1890—91), $. 8 ff. 
ZESTORM. с. 5. 9 
STORM, 1. с. S. 7 ff. ERSLEV, |. с. 5. 165 ff. Et enkelt norsk Navn paa Zeno- 
Kortet Raceucit er ikke hidtil fundet paa ældre Kort. Vi kan meddele, at 
Navnet Rakeuort findes paa Vopells Europakort fra 1555. 
Drei Karten von Mercator, Berlin 1891. 
5 En Kopi af den 2den Udgave af dette Europakort er velvilligst blevet tilstillet 
os af Dr. H. Michow i Hamburg. 
At de hollandske Søbøger er Hovedkilden, er meddelt os af Carl S. Petersen, der 
har underkastet denne Korttype en nøje Undersøgelse. 
KRETSCHMER, Entdeckung Amerikas, Atlas, Tavle IV, 5. Jaume Olives’ Kort 
(Tavle IV, Nr. 3) synes, efter hvad Amar og UZIELLIS Studi biografici e biblio- 
grafici II oplyser, ikke, som Kretschmer mener, at være fra 1514, men fra 1564 
og altsaa yngre end Zeno-Kortet. Allerede Wurrke (Zur Geschichte der Erd- 
"kunde, Tavle VI a) havde i 1870 aftegnet et Kompaskort i Magliabechiana-Sam- 
lingen i Bibliotheca Nazionale i Firenze med Frislanda-Øen paa og bestemt dets 
Tid til 1471—83; men da Kortet gengiver Clavus' Skandinavien, er denne Tids- 
bestemmelse næppe rigtig. Kortet maa være yngre end Ulmer-Udgaven 1482 og 
hører rimeligvis til den sidste Halvdel af det 16, Aarhundrede. 
21* 
co 
+ 
a 
= 
