ALMINDELIG OVERSIGT 21 



hvis Fjælde naar en Hojde af 720 m og hvis yderste Pynt dannes af det langt ud 

 i Havet stikkende Forbjærg KangeK (Kap Discord), 3) Kangerdluluk, en 45 

 km lang Fjord, der 10—20 km fra Mundingen er bekranset af mægtige, skonne 

 Fjældpartier med Højder paa 1300— 1500 m. 4) Ingilait, en ca. 30 km lang 

 Fjord, der skyder sig ind imellem de to fremspringende Forbjærge Kap Fischer 

 og Kap Trolle. 5) Au ar Kat, der gaar ind tæt Nord for Kap Trolle og har faaet 

 sit Navn efter en gammel Boplads paa Nordsiden af Fjorden, tæt ved et frodigt 

 Dalstrøg. Ved Bopladsen ligger en gammel Kanon, som i sin Tid er fundet lig- 

 gende paa Isen, og sandsynligvis har været anbragt i en eller anden forlist Hval- 

 fanger. Nord for AuarKat naar Indlandsisen omtrent helt ud til Yderkysten 

 og sender ikke mindre end 5 Bræer ud i Havet. Nord for disse ligger Kystens 

 smukkeste Forbjærg Kap Tordenskjold (Кипеп'пак), der fra en lav Tange 

 skyder ud i Havet og pludselig hæver sig majestætisk 630 m op over Havet. 6) 

 AnoritÔK, 30 km lang, er en af de større Isfjorde paa Østkysten. Mægtige Is- 

 bræer skyder ned langs Fjordens Sider, og i Bunden glider to store Bræer ned paa 

 hver Side af et vildt, takket Alpelandskab med Toppe af indtil 1400 m Højde. 

 I Fjorden produceres en Mængde store Isfjælde. 7) NapassorssuaK, den nord- 

 ligste af disse Fjorde, er den mindst venlige af dem alle, idet Sne og Is møder 

 Øjet lige fra Mundingen til Fjordens inderste. 



Nord for Fjorden ligger paa en de to Forbjærge Kap Daniel Rantzau 

 og Kap Adelaer. Naar denne er passeret, kommer man til en Strækning af 

 ca. 50 km Længde, hvor større Fjorde og Indskæringer mangler, og hvor Ind- 

 landsisen træder helt ud til Havet, kun afbrudt af enkelte Klippepartier og Nuna- 

 takker. Paa denne Strækning ligger den bekendte og berygtede PuisortoK Is- 

 bræ, der over en Længde af 5 km gaar helt ud i Havet og ved Kalvninger kan 

 være farlig at passere. Den kan dog ikke regnes til de stærkt produktive Bræer, 

 men Østlændingene har en naturlig Frygt for at passere den, hvilket staar i For- 

 bindelse med gamle Beretninger om, at Isen, selv i betydelig Afstand fra Bræen, 

 skal kunne skyde op fra Havets Bund. Efter de af Danske anstillede Iagttagelser 

 er der dog intet, der kan bekræfte denne Antagelse. 



Naar denne Strækning er passeret, begynder Yderlandet igen at faa noget 

 større Udstrækning, og en lang Række større og mindre Øer ligger uden for det 

 egentlige Fastland. Store og dybe Fjorde skærer sig igen langt ind i Landet. 

 De vigtigste af disse er: 



KangerdlugssuatsiaK (Mogens Heinesens Fjord), i hvis Indre der 

 findes pragtfulde og imponerende Fjældpartier med isklædte Toppe paa indtil 

 2000 m Højde. 



TingmiarmiutFjord, der i sin ydre Halvdel danner et stort Fjordkompleks 

 med Tingmiarmiut Øen som Centrum. De større Øer og det faste Yderland 

 bestaar for en stor Del af høje, snefri Fjælde. Flere af de mindre Øer er grønklædte 

 og venlige og har indtil den senere Tid været Genstand for Beboelse. I den indre 

 Fjord udmunder adskillige stærkt produktive Bræer, som bevirker, at Fjorden maa 

 regnes for en af Grønlands store Isfjorde. 



