ALMINDELIG OVERSIGT 25 



vintring skulde blive nødvendig. Herfra til Kap Brewster har Landet 

 omtrent samme Karakter som ovenfor skildret, dog med den Forskel, at Is- 

 masserne om Sommeren kan ligge saa langt fra Land, at Kysten kan besejles 

 med Skib. 



Kap Brewster er et 330 m højt og stejlt Forbjerg, som afslutter den mod 

 Øst langt udskydende Halvø og danner det sydlige Hjørne fra Indløbet til Sco- 

 resby Sund. 



Om hele Kyststrækningen gælder, at Plantelivet i Havets Nærhed er yderst 

 ringe. 30—50 m fra Havets Overflade og opefter er der dog paa flere Steder en 

 om end ringe Vegetation. 



NORDØSTGRØNLAND 



Fra Kap Brewster til Kap Bridgman. 



Nord for Kap Brewster skifter Egnen fuldstændig Karakter; i Stedet 

 for det forholdsvis smalle Yderland møder man her et af de mægtigste Fjord- 

 komplekser i hele Grønland, Scoresby Sund, som med sine Forgreninger stræk- 

 ker sig over 300 km ind i Landet. I Mundingen er Fjorden 28 km bred, men ud- 

 vider sig indefter til det store Bassin Halls Inlet, som bøjer imod Nord og 

 gaar over i den lange Nordvestfjord, der i nordvestlig Retning strækker sig 

 helt op til 71 3 Д° N. Br. I den indre Del af Fjordkomplekset ligger de store, med Høj- 

 landsis dækkede Øer, Renland og Milnes Land samt den langt udskydende 

 Halvø Gaaseland. Omtrent midt i hele Fjordkomplekset og Syd for Milnes 

 Land ligger den mindre 0, Danmarks Øen, hvor Ryder overvintrede i 1891 — 

 1892 i Hekla Havn (se Fig. 9), hvorfra han undersøgte og kortlagde hele 

 Komplekset (M. o. G. XVII — XIX). Imellem de store Øer indbyrdes og mellem 

 disse og Fastlandet gaar dybe Sunde med stejle Fjældsider, nedad hvilke Bræer 

 fra Øens Hojlandsis hænger som Guirlander. Fra de store Sunde gaar forskellige 

 mindre Fjordarme og Dalstrøg op til Indlandsisen, som sender sit Afløb ud i 

 en lang Række mer eller mindre stærkt producerende Isbræer. Kysterne er de 

 fleste Steder stejle og utilgængelige, og Fjældhøjderne stiger efterhaanden som 

 man kommer længere ind i Fjordene. De naar paa flere Steder Højder af over 

 2000 m. 



Plantevæksten er i Forhold til den korte Sommer meget udviklet. De fleste 

 Steder færdes der rigeligt af Storvildt som Moskusokser, Ulve og Bjørne, medens 

 der i Sunde og Fjorde findes Sælhunde, Narhval og Hvidfisk, saa at der synes 

 at være mange Betingelser for at Eskimoer kunde trives her, hvad de ogsaa 

 vitterligt har gjort, idet der paa mange Steder er fundet Levninger fra dem i 

 Form af Vinterhuse, Kødgrave, Teltringe, Grave o. 1. 



De mange store og smaa Bræer bevirker, at Fjorde og Sunde er delvis 

 fyldt af Isfjælde og Kalvis, som i Forbindelse med Vinterisen ofte lægger store 

 Hindringer i Vejen for Fremkomst. Isfjældene optræder i store Masser, og flere 

 af disse kan naa vældige Dimensioner (jfr. S. 12). Nordsiden af Scoresby 



