32 ALMINDELIG OVERSIGT 



Fra Jura perioden hidrører ligeledes en Del mindre Forekomster i Østgrøn- 

 land; mest bekendt er ogsaa her Forholdene ved Scoresby Sund, hvor der findes 

 en Del forskellige Saltvandsaflejringer med talrige Forsteninger, navnlig af Mus- 

 linger og Ammoniter; der er dog ogsaa fundet Fodspor og Rester af den Tids 

 Kæmpeøgler. 



Kridtformationen er ligesom de foregaaende repræsenteret ved nogle 

 ganske smaa Forekomster paa Østkysten; men langt større Interesse har de be- 

 tydelige Lag, der paa Disko og NûgssuaK og omliggende Strækninger underlejrer 

 de derværende Tertiærlag. Bjærgarterne er Sandsten og Skifer og undertiden Kul, 

 og de indeholder en stor Mængde Planteforsteninger, der baade giver et godt Bil- 

 lede af Planteverdenen i den Periode og samtidig om Klimaet i Grønland. Man 

 inddeler sædvanlig Aflejringerne i tre Afdelinger, nemlig Korne-, Atane- og Patoot- 

 lagene. Komelagene, der findes paa Nordsiden af NiigssuaK Halvøen, henhører rime- 

 ligvis til den ældste Del af Kridtperioden, da de næsten udelukkende indeholder 

 blomsterløse Planter, blandt hvilke navnlig en meget stor Mængde Bregner; des- 

 uden findes en Del Naaletræer og Cycadeer og en enkelt Poppel. Atanelagene 

 findes rundt omkring i hele Omraadet og indeholder næsten lige mange blomster 

 løse og Blomsterplanter, blandt hvilke sidste kan nævnes Poppel, Eg, Figen, 

 Valnød, Laurbær, Magnolia m. m. Patootlagene findes kun paa Sydsiden af Nûg- 

 ssuaK og indeholder overvejende Blomsterplanter; i Modsætning til de andre inde- 

 holder de ogsaa en Del marine Dyreforsteninger, mest Muslinger og Ammoniter. 

 Planterne i de to forste Lag tyder paa, at Aarets Middeltemperatur har været 

 henved 20°, mens denne for Patootlagenes Vedkommende har været noget ringere. 



Tertiærformationen har en stor Udbredelse, baade paa Øst- og Vestkysten. 

 Den udgøres dels af forskellige Sedimenter, mest Sandsten og Skifer med Kul, 

 og dels af mægtige Basaltmasser, der for største Delen overlejrer Sedimenterne, 

 selv om de to Dannelser ogsaa delvis findes i afvekslende Lag med hinanden. 

 Tertiærformationens Udbredelse svarer paa det nærmeste til det Omraade, der 

 paa Kortet er betegnet som overvejende Basalt. I Vestgrønland indtager Formatio- 

 nen næsten hele Øen Disko og Halvøerne NûgssuaK og Svartenhuk og desuden 

 forskellige andre mindre Øer og Landstrækninger ; dog indtræder det underliggende 

 Grundfjæld frem paa enkelte Steder indenfor selve Basaltomraadet, saaledes som 

 det er Tilfældet ved Kolonien Godhavn. I Østgrønland findes Tertiærformationen 

 væsentlig i -den store Trekant Syd for Scoresby Sund og desuden paa en Del Øer 

 og Halvøer Nord for denne Fjord. 



Med Undtagelse af en enkelt Forekomst i Østgrønland, Kap Dalton, hvor der 

 findes Saltvandsforsteninger, indeholder den grønlandske Tertiærformation kun 

 Planteforsteninger, og navnlig i Vestgrønland er disse fundne i meget stor Mængde, 

 idet der ialt er beskrevet 282 Arter. De fleste af disse er Løvtræer, tilhørende en 

 Masse forskellige Slægter (Poppel, Pil, El, Birk, Avnbog, Hassel, Bøg, Kastanie, 

 Eg, Birk, Aralie, Vin, Tulipantræ, Magnolie, Ahorn, Kristtorn o. m. a.). Klimaet 

 maa i den Tid have været omtrent som i det sydlige Mellemeuropa, henved 12° i 

 aarligt Gennemsnit. Foruden Løvtræerne er der ogsaa fundet en Del Bregner og 



