34 ALMINDELIG OVERSIGT 



igen mildere; men det gaar her som de fleste andre Steder, at Klimaet til en Tid 

 bliver endnu varmere, end det er den Dag i Dag, saa at der i den sidste Periode 

 har fundet en ny Afkoling Sted. Dette kan ses af de Aflejringer af Ler og Sand med 

 Muslingeskaller og andre Dyr, der findes rundt omkring langs Kysterne, og i hvilke 

 man i et bestemt Niveau træfler Arter, der nu ikke mere findes levende ved Grøn- 

 lands Kyster. Skallagene viser, at Landet efter Istiden har ligget væsentlig lavere 

 end nu; Sænkningen har været af meget forskellig Størrelse, mindst i det sydlige 

 (ca. 50 Meter ved Julianehaab) og størst i det nordlige (150 Meter paa Svartenhuk 

 og endnu langt mere ved Smith Sund). Efter denne lave Stand har Landet hævet 

 sig til en Højde, der er noget større end den nuværende, og i de sidste Aarhundreder 

 er det igen i langsom Sænkning, hvad man kan se af, at der paa talrige Steder 

 findes Bygningsrester fra tidligere Tid, der nu ligger under Havets Overflade. 



Et geologisk Fænomen, som endnu maa omtales, er Jordskælvene; disse 

 synes i det hele at spille en usædvanlig ringe Rolle i Grønland, men kendes natur- 

 ligvis kun fra de beboede Egne. Fra den koloniserede Del af Vestkysten haves 

 kun faa Beretninger om Jordskælv, der tilmed alle er meget svage; almindeligst 

 synes de at forekomme i Holsteinsborg ogGodthaab Distrikter. For Angmagssaliks 

 Vedkommende er Forholdet et væsentlig andet ; herfra meldes i den korte Koloni- 

 sationstid om en Del Jordskælv, af hvilke enkelte har været ret kraftige og langva- 

 rige. Et andet Fænomen, som bor nævnes, er de varme Kilder, der findes en- 

 kelte Steder. Mest findes de i Basaltomraadet, hvor den vulkanske Virksomhed 

 jo ikke ligger saa særlig langt tilbage i Tiden; saaledes findes en Kilde ved Mellem- 

 fjord paa Disko, hvis Vand har en Temperatur paa ca. 19°, mens en anden ved 

 Turner Sund paa Østkysten har 38°. Den varmeste Kilde findes dog i Grundfjelds- 

 terrænet, nemlig ved OnartoK i Julianehaab Distrikt, og den har en Temperatur 

 af henved 40°. 



Teknisk vigtige Mineralforekomster. Det er tidligere omtalt, at der 

 findes en Del forskellige Mineraler i Grønland, som muligvis kan faa teknisk An- 

 vendelse, og for enkelte af disses Vedkommende har man ogsaa til forskellige 

 Tider foretaget smaa Forsøgsbrydninger, som man dog hurtig har opgivet igen. 

 Først i dette Aarhundrede er der foretaget mere systematiske Eftersøgninger efter 

 værdifulde Mineraler, først af Grosserer A. Bernburg, der i 1904 fik Eneret paa 

 Brydningen af Kobber, Bly, Grafit, Asbest og Glimmer i Vestgrønland, hvilken 

 Rettighed senere er overgaaet til et Aktieselskab, »Grønlandsk Minedrift«. I det 

 hele er fire forskellige Mineraler, som nedenfor skal omtales enkeltvis, blevet gjort 

 til Genstand for mere regulær Bjergværksdrift, og af dem henhører Kobberet og 

 Grafiten under ovennævnte Selskab. 



Kryolit er det vigtigste og tillige ejendommeligste af alle grønlandske Mi- 

 neraler ; det bestaar af Fluor, Aluminium og Natrium og danner en hvid, islignende 

 Masse, der findes i Form af en mægtig, uregelmæssig formet Klump, der forekom- 

 mer ved Ivigtût i Frederikshaab Distrikt. Andre Steder i Verden er det yderst 

 sjeldent og findes kun i meget smaa Mængder. Det omgivende Terræn er alminde- 



