ALMINDELIG OVERSIGT 35 



lig Gnejs, men nærmest omkring Kryoliten fiudes Granit, og selve Kryoliten maa 

 betragtes som en Slags Pegmatitdannelse i denne. Kryoliten er ikke ren, men inde- 

 holder en næsten konstant Mængde (henved 10 °/o) ai andre Mineraler, mest Jern- 

 spat, Kvarts, Blyglans, Zinkblende og Kobberkis. Kryoliten var kendt allerede 

 ved Aar 1800, men først i 1856 begyndte en mere regelmæssig Brydning, og allerede 

 i 1865 var Produktionen 6—7000 Tons. Senere har Brydningen i det væsentlige 

 haft det samme Omfang, dog med nogen Stigning i dette Aarhundrede, saa at den 

 nu paa det nærmeste belober sig til 10,000 Tons aarlig. Brydningen udføres af 

 Kryolit-, Mine- og Handelsselskabet; den foretages i et stort, aabent Brud, hvis 

 Længde er henved 180 Meter, mens Bredden er 65 og Dybden 50 Meter. Det 

 meste af Kryoliten føres til København, hvor den i Fabrikken Øresund underkastes 

 en meget vidtløftig Renselsesproces, inden den sendes paa Markedet. I Først- 

 ningen anvendtes Kryoliten, efter Julius Thomsen's Opdagelse, til Soda, nu an- 

 vendes den til Mælkeglas, Emalje og ved Aluminiumudvindingen. De i Kryoliten 

 indeholdte Malme kan efter Rensningen anvendes som saadanne. 



Kobberet findes i Form af broget Kobbermalm, en Forbindelse af Kobber, 

 Jern og Svovl, blandet med Kobberglans, en Forbindelse af Kobber og Svovl, 

 dels i en mindre Forekomst paa en ved Julianehaab, hvor der i forrige Aarhun- 

 drede blev anlagt den saakaldte Fr. VII. s Mine, som dog snartigen blev nedlagt, 

 og dels ved Josva-Minen Syd for Ivigtût. Denne har Navn efter den Grønlænder, 

 der opdagede den, og blev allerede gjort til Genstand for Brydning i Midten af 

 forrige Aarhundrede, men dog snart igen opgivet, hvorefter den henlaa til dette 

 Aarhundrede. Malmen, der i sig selv er af udmærket Beskaffenhed, findes som 

 Udflydning i en enkelt Gang af henved x / 2 Meters Mægtighed i Klorit- og Glimmer- 

 . skifer. Ved den senere Tids Brydning er der bragt en ret stor Mængde Malm for 

 Dagen, men det har vist sig, at Omkostningerne var saa store, at Foretagendet 

 ikke har kunnet betale sig med de nuværende Konjunkturer, hvorfor Brydningen 

 indtil videre er opgivet. Som et Kuriosum kan nævnes, at der i Kobbermalmen 

 her er fundet ganske smaa Mængder gedigent Guld, som ellers ikke kendes fra 

 Grønland; gedigent Sølv er fundet i ganske smaa Mængder paa den tidligere om- 

 talte indenfor Julianehaab. 



Grafit har en meget stor Udbredelse i Grønland, idet den paa mange Steder 

 udgør en underordnet Bestanddel af Gnejsen; paa en Del Steder er der ogsaa fun- 

 det righoldigere Gange eller Lag af dette Mineral, og man har allerede i forrige 

 Aarhundrede forsøgt at udnytte det uden dog at opnaa noget videre Resultat. 

 Det Leje, som synes at have de bedste Udsigter er et, der findes paa Øen AmitsoK 

 indenfor Nanortalik. Grafiten findes her i Gange paa indtil 15 Meters Mægtighed, 

 der indeholder henved 22 °/ Grafit, som let lader sig rense ud fra de indblandede 

 Mineraler. Lejet opdagedes i 1911, og Produktionen for 1921 kan regnes at være 

 hen ved 2 — 3000 Tons. Store Grafitlejer findes ogsaa ved EKalugssuit i Egedesminde 

 Distrikt, men Grafiten her kan vanskeligere fremskaffes i nogenlunde ren Til- 

 stand. Et fra gammel Tid bekendt Leje af ret ren Grafit findes ved Upernivik, 



C* 



