36 ALMINDELIG OVERSIGT 



men har væsentlig mindre Udstrækning end de foregaaende. Paa NûgssuaK Halv- 

 øen findes Grafit, der er opstaaet ved Omdannelse af Brunkul; den synes dog at 

 egne sig mindre godt til teknisk Anvendelse. 



Brunkullene, der stammer fra Kridt- eller Tertiærlagene, findes en Mængde 

 forskellige Steder i det vestgrønlandske Basaltomraade og har fra gammel Tid 

 været anvendt af Befolkningen, f. Eks. ved Ritenbenk Kulbrud paa Disko. Der 

 findes et paa de forskellige Steder noget forskelligt Antal Lag af Mægtighed indtil 

 over 1 Meter; Beskaffenheden er ret god, men Lejringsforholdene er ugunstige, 

 da Kullene findes indlejrede mellem ret løse Bjergarter, der til Gengæld rigtignok 

 er i stadig frosset Tilstand. Havneforholdene er yderst vanskelige ved alle de 

 bedste Lokaliteter. Ved Kaersuarssuk paa Nordsiden af NûgssuaK har Styrelsen 

 iværksat en regulær Kulbrydning, men Udbyttet er ret ringe (henved 1500 Tons 



aarll g)- O. B. Bøggild. 



KLIMA 



Grønlands Klima er et udpræget Polarklima, hvilket ikke alene har sin Aar- 

 sag i Landets nordlige Beliggenhed (kun omtrent l /i af Landets Areal ligger Syd 

 for Polarkredsen), men tillige i de umaadelige Ismasser, som ligger inde i Lan- 

 det og i de Grønland omgivende Have. Dette bevirker, at selv den sydligste Del 

 af Landet har et betydeligt koldere Klima, end andre Lande paa tilsvarende 

 Bredde, som f. Eks. Norge. Temperaturen er underkastet store Svingninger, 

 dels fordi vestlige, nordlige og tildels østlige Vinde tilfører Luftmasser fra de 

 kolde Egne, medens sydøstlige og sydlige Vinde i Reglen kommer fra det for- 

 holdsvis varme Nord- Atlanterhav, og dels, fordi de saakaldte Føhn vinde eller 

 Føhnstorme kan faa Temperaturen til at stige langt over Middeltemperaturen. - 

 Føhnvinde opstaar, naar en Luft med stor Fugtighedsgrad, under sin Be- 

 vægelse fremad, af en Bjærgkæde eller Højderyg tvinges til at stige tilvejrs. Den 

 vil derved afgive en stor Del af sine Vanddampe som Nedbør, fordi den under 

 sin Bevægelse opefter udvider sig og derved lider en Afkøling, der beløber sig 

 til ca. 1 / 2 ° for hver 100 m, den stiger. Under den paa Læsiden folgende Nedstigning 

 vil Luftens Temperatur derimod stige ca. 1° for hver 100 m og bliver altsaa ca. 1 / 2 ° 

 varmere for hver 100 m, den har været tvunget til Vejrs, saafremt den synker 

 lige saa meget, som den er hævet. Den bliver derved ikke alene forholdsvis varm, 

 men den bliver tillige tør, dels fordi den har afgivet en stor Del af sine Vand- 

 dampe under Opstigningen, dels fordi den som varmere kan indeholde flere 

 Vanddampe. Fohnvindene er navnlig kendt fra Alperne, men paa begge Sider 

 af Grønlands udstrakte Kyster findes gunstige Betingelser for disse Vinde, idet 

 de baro metriske Minima i Reglen bevæger sig Nord og Øst efter i Havene 

 paa begge Sider af Grønland, medens en Del af dem passerer over Indlandsisen 

 i nordøstlig Retning. En Føhn kommer i Reglen pludselig farende med stormende 

 Kuling ned af Fjældskrænterne og kan i ganske kort Tid bringe Stedets Tem- 

 peratur til at stige stærkt. Føhnen varer ofte kun faa Timer ad Gangen, under- 



