ALMINDELIG OVERSIGT 



39 



med at det blæser stormende og regnfuldt ved Kysten med de fra Havet kom- 

 mende kolde og fugtige Vinde. Aarsagen hertil er muligvis en Føhnvirkning 

 fremkaldt ved Luftens Passage over de udenfor liggende høje Fjælde i Forbin- 

 delse med den intensive Solvarme, som Polardagen bevirker. 



Efteraars-Temperaturen er mere jævnt fordelt over hele Kyststrækningen, 

 saa at Forskellen fra Syd til Nord kun andrager ca. ö 1 /^. 



Med Hensyn til Tabel 1 maa det iøvrigt erindres, at særlig Vintermaane- 

 dernes Temperatur varierer meget betydeligt fra Aar til andet. Jakobshavn 

 har saaledes en Februar med en Middeltemperatur paa -i- б'/г og en anden paa 

 4- 297,°. 



Med Hensyn til Temperaturen i de enkelte Maaneder kan anføres følgende: 

 Februar Maaned er gennemsnitlig den koldeste Maaned, Januar er lidt, og Marts 

 1 х /г à 2° varmere. April naar i det sydlige Grønland næppe nok Frysepunktet, 

 men er ved de nordligste Kolonier fra -i- 10 til 4-15°. I Maj er Middeltempera- 

 turen endnu under 0° fra Holsteinsborg og nordefter. Sommerens varmeste 

 Maaned er Juli. Efter den korte Sommer gaar Temperaturen hurtigt ned. Gen- 

 nemsnitlig er Middeltemperaturen i det sydligste Grønland over Frysepunktet 

 i 6 Maaneder, ved Godthaab i 5 Maaneder, fra Holsteinsborg til Uperni- 

 vik i 4 Maaneder. 



Forskellen mellem den absolut højeste og absolut laveste Tem- 

 peratur er stor. I Tab. 2 er denne angivet for fire Stationer, hvorfra der forelig- 

 ger Observationer fra en længere Aarrække. 



Tabel 2. Absolut højest og lavest Temperatur i C°. 



Temperaturen i Vestgrønland kan altsaa svinge indtil 63°. Temperaturen 

 om Sommeren kan stige indtil 20 à 23°, og den kan om Vinteren i de nordlige dan- 

 ske Kolonier gaa ned til 4- 42 à 4- 43°. Den laveste Temperatur 4- 43,2° er maalt 

 ved Jakobshavn i Februar. Det, der forbauser mest, er dog, at Temperaturen om 

 Vinteren kan stige til 10 à lö 1 ^ (i Kobenhavn er den tilsvarende Temperatur 

 i 43 Aar 9 à ll 1 ^)- Aarsagen til Vinterens store Temperatursvingninger er de 

 ovenfor nævnte Føhnvinde, som bringer Temperaturen saa højt op. Selv om 

 Sommeren kan der ved alle Stationerne indtræde Temperaturer under Fryse- 

 punktet, og ved Upernivik har det om Sommeren frosset endog hen ved 9°. 



Ved Sammenligning mellem Tabellerne 1 og 2 vil det ses, at Forskellen mel- 



