46 ALMINDELIG OVERSIGT 



De første Oplysninger om Østkystens Planter skyldes Scoresby's Indsam- 

 linger fra Kystens nordre Halvdel 1823. Senere fulgte herfra hans Landsmand 

 Sabine's Indsamlinger, derefter Tyskerne Copeland og Pansch, Danskerne Hartz 

 og Kruuse, Svenskerne Nathorst og Dusén, og længere nordpaa havde Dan- 

 mark-Ekspeditionen 1906—08 sit Arbejdsomraade. Paa den sydlige Del af Kysten 

 ledsagedes Graah paa sin Opdagelsesrejse af Jens Vahl; Eberlin fulgte med 

 Holm, Kruuse med Amdrup. Men paa Grund af denne Kysts langt ringere Til- 

 gængelighed er Besøgene her langt færre, og vort Kendskab til dens Plantevækst 

 derfor langt mere fragmentarisk og usikkert. Kun enkelte Partier er mere grundigt 

 undersøgte, nemlig Angmagssalik-Partiet ved Kruuse, Scoresby Sund ved Hartz, 

 og Germania Land ved Lundager. 



Af Nordkysten, regnet fra Kap York til Kap Bridgman, er det vestlige 

 Parti med Fjordene nogenlunde kendt, især ved engelske, svenske, amerikanske 

 og norske Ekspeditioner. Den Smule, der vides om Resten, skyldes de sparsomme 

 Indsamlinger paa engelske og amerikanske Ekspeditioner. De formentlig fyldigere 

 Resultater, som de danske Ekspeditioner fra de sidste Aar har hjembragt herfra, 

 er endnu ikke tilgængelige. 



Fra alle Grønlands Kyster tilsammen er der for Tiden kendt ca. 416 vildt 

 voksende Arter og vigtige Varieteter af Karplanter, og her er ikke stort mere 

 at vente. I Betragtning af Landets kolossale Udstrækning maa denne Flora siges 

 at være fattigere end det plantefjendtlige Klima alene betinger det. Aarsagen 

 maa tillige søges i, at Floraen, som senere skal vises, er ung, og at Grønland er en 

 0, der kun mod Nord ligger nær ved et Land, der er endnu fattigere, alle de andre 

 Steder er skilt fra planterigere Egne ved store Havomraader. Af Mosarter kendes 

 ca. 608 Arter, af Svampe ca. 717, Laver 285, Havalger 181, Ferskvandsalger 363, 

 Diatoméer 617 og Dinoflagellater 41. Selv om disse Tal maaske nok er større end 

 de, der kendes fra andre arktiske Lande, giver de dog kun et ufuldkomment Bil- 

 lede af hvad der findes. Navnlig maa Floraen antages at indeholde langt flere 

 Svampe og mikroskopiske Algeformer og Bakterier. Dels fordi vort Kendskab til 

 Grønlands Flora her er ufuldkomment, men navnlig fordi vi af disse Grupper 

 kender endnu langt mindre til Floraen i de tilgrænsende Lande, Island og Spits- 

 bergen maaske undtagne, skal der i det følgende ikke videre tages Hensyn til 

 disse Grupper, og med »Flora« mener vi derfor her kun de højere Planter: Karspore- 

 planter og Blomsterplanter. 



Floraens Provinser. Nordlige og sydlige Tvper. Det er umiddelbart ind- 

 lysende, at et Land med en saa stor Længdeudstrækning fra Syd til Nord maa 

 udvise en floristisk Forskel paa dets enkelte Dele. Alligevel er den mindre, end 

 man efter Udstrækningen skulde vente, thi et paafaldende stort Antal Arter 

 findes saa vel i det yderste Nord som ved Sydspidsen, og deriblandt mange af 

 Vegetationens Karakterplanter. Af Grønlands 416 Arter er saaledes 22 °/o vidt 

 udbredte arktiske Planter, der enten slet ingen Nord- eller Sydgrænse har 

 inden for Landet, eller Grænserne ligger nær ved yderste Nord eller yderste Syd. 

 Af Resten er 18°/o nordlige Typer, o: høj arktiske Arter med udprægede Syd- 



