84 ALMINDELKi OVERSIGT 



Men der findes ogsaa Spidser med en lang ensidig Række af Modhager, identiske 

 med Pilespidser fra Magdalénien'et i Frankrig. Naar en saadan Pil blot har ramt, 

 arbejder Spidsen sig ved Dyrets Bevægelser automatisk ind, til det dræber. 



Snarer brugtes til Fangst af Harer og Ryper, stensatte Fælder (II, S. 63) 

 bruges den Dag i Dag til Fangst af Ræve. Ogsaa anvendtes Snarer for Sofugle, 

 og ved Kap York fanges Alkekonger i Ketsj ere. Saadanne bruges endnu alminde- 

 ligt til Fangst af Smaafisk, og til Fangst af Laksorred bruges endnu Dæmninger 

 i de Vande, hvor den stiger op (se II, S. 223). 



Leg og Idræt. Born efterligner i Leg de voksnes Færd, og det almindeligste 

 Legetøj er Modeller af Baade, Vaaben, Værktøj og Husgeraad. Naar Drengen 

 bliver større, faar han mere effektive Redskaber, men saadanne, der ikke med- 

 fører Fare for ham selv. Pigerne havde Dukker og Statuetter af Træ, snart meget 

 naturalistiske, ogsaa Karikaturer, snart stiliserede. Børn af begge Kon brugte 

 Snurrer, Puslespil eller mekaniske Legetøjer med bevægelige Figurer. Ude lagde 

 Børnene — og det gør de endnu ■ — ■ Stenrækker, der forestiller Huse, Baade, øver 

 sig i Stenkast og andet. Voksne fordrev Tidens Kedsomhed, f. Eks. naar man 

 laa vejrfast paa Rejse, med et Slags Bilbouquet, hvor man gjorde Indsatser, 

 og hvor, efterhaanden som Spillelidenskaben steg, virkelige Værdier kunde bort- 

 spilles. Desuden havde man forskellig atletisk Idræt: Trækken Krog, Tovtræk- 

 ning, Brydning og lignende. Udendørs spillede man Fodbold, hoppede paa ét 

 Ben over en lang Række Sten, lavede Kaproning eller andre Øvelser. Navnlig 

 maatte fremmede paa en Plads finde sig i at blive udfordrede til alskens Vædde- 

 kamp. 



Sociale Forhold. Naturen i de arktiske Lande tillader ingen tæt Bebyggelse. 

 Eskimoen lever som et Rovdyr, og hans Krav til den levende Natur er store, 

 hans Jagtmark fattig eller indsnævret af Aarstiderne, derfor maa enhver have 

 et stort Omraade at leve af. Dette udvirker stærke, uafhængige og egenraadige 

 Enere, men ingen større Samfundsforstaaelse. Der er ringe Anledning til Fæl- 

 lesforetagender; der er nok smaa Skærmydsler for Overgreb paa Jagtomraadet 

 af nærmere eller fjernere Naboer, men ingen virkelige Krige. Derfor kendes ingen 

 Førere eller Høvdinge, hvis Ord er Lov for andre, som f. Eks. hos Indianerne. 

 Derfor er der endnu dybt i enhver Grønlænders Sjæl en levende Uafhængigheds- 

 trang, der kan grænse til Selvraadighed, udover Samfundets berettigede Krav. 



Dog har altid og allevegne enkelte Personer ved deres Dygtighed eller deres 

 Hensynsløshed eller begge Dele kunnet faa en betydelig Indflydelse over deres 

 nærmeste Omgivelser. I Familien er det normalt Husfaderen, i et større Hus 

 den ældste Husherre, Faderen eller Svigerfaderen til de andre. Men ogsaa paa 

 Pladser kan der være »Baser«, der har Indflydelse paa ikke beslægtede, fordi 

 de under en Vanskelighed har kunnet yde Hjælp til deres »Klienter«. 



Ejendomsforhold. Personligt Særeje er Vaaben og f. Eks. Kajak — hver 

 Kajak er jo individuelt afpasset efter Brugeren — , Konebaad, Slæde og Værktøj 



