ALMINDELIG OVERSIGT 103 



bausende. — Med Hensyn til Harpunens og de ovrige Fangstredskabers Indret- 

 ning og Brug henvises til S. 82. 



Foruden Fangsten fra Kajak i aabent Vand skydes Sælhundene ofte fra Land 

 eller Iskanten, naar den trækker forbi, men denne Fangstmaade anvendes kun 

 paa de Tider af Aaret, hvor Sælen er saa fed, at den flyder. 



Det er navnlig i Sydgrønland, at Fangsten fra Kajak er udviklet og drevet 

 op til en hoj Grad af Fuldkommenhed. Grunden hertil er, at Sydgrønlænderne 

 er henvist til at færdes paa Havet saa godt som hele Aaret. Jo højere man kom- 

 mer mod Nord, jo længere ligger Isen fast om Vinteren og forhindrer særlig i de 

 indre Farvande Kajakkens Brug, men i Stedet for kommer Hundeslæden og 

 Fangsten fra Isen til. 



Garnfangst (Aabentvandsgarn). Som ovenfor forklaret trækker Sort- 

 siden om Efteraaret i store Stimer Nord efter imellem Øerne. Paa dette Træk 

 havde den kgl. grønlandske Handel i sin Tid baseret en større Garnfangst, idet 

 den nordlige Ende af et mellem Øerne beliggende Sund blev lukket med et fast- 

 staaende Garn, medens der i den sydlige Ende anbragtes et Garn, som ved et 

 Garnspil kunde hives op, naar en Flok Sortsider var trukket ind over det, saa 

 at hele Flokken blev fanget. For Tiden drives denne Aabentvands Garnfangst af 

 private og giver ofte et meget stort Udbytte. 



Fangst paa Isen. 



Naar Isen har lagt sin Bro over Havet, maa Sælen for at kunne drage Aande 

 holde til ved Vaager og Revner eller selv skaffe sig Aandehuller, som maa hol- 

 des aabne Vinteren over. — Disse Aandehuller er hyppigt vanskelige at finde, 

 da de ofte er skjult af overliggende Sne, men er især i tidligere Tid benyttede til 

 Fangst, idet Jægerne sidder eller staar ved Aandehullet og venter taalmodig til 

 Sælhunden kommer, i hvilket Øjeblik han jager Harpunen i den. Denne Fangst- 

 maade kaldes af Grønlænderne таипек (Fig. 47 og 49) eller пгдратек (Fig. 48), 

 eftersom Fangeren sidder eller staar, og Fangeren selv kaldes henholdsvis mautolc 

 eller nigparto/c. 



Fangemaaden kræver en høj Grad af Taalmodighed, og den giver ikke meget 

 af sig, hvorfor den saa at sige har tabt sin Betydning. 



En hermed beslægtet Fangemaade er itsuarneK, (Fig. 54), hvortil fordres to 

 Fangere, itsuartut. Den ene ligger paa et Skind eller en Slæde ved Siden af et 

 forholdsvis stort Hul i Isen og dækker Hovedet med et Skind, for at lukke 

 Dagslyset ude, hvorved han kan se, naar en Sæl kommer under Hullet. Hans 

 Kammerat staar ved Siden af og holder en Harpun anbragt paa en lang Stage 

 i et lille Hul ved Siden af det større. Paa Stagen er anbragt smaa Benstykker, 

 som kalder Sælen til. Naar den første ser Sælen under Hullet, giver han Tegn 

 og den anden støder til. Denne Fangemaade anvendes kun i den nordlige Del 

 af Dansk Vestgrønland og omkring Angmagssalik. 



Glatisfangst, grønlandsk kuasagsiornen eller fcuasalinefc (Fig. 50), er en 



