по 



ALMIXDKUC OVKKSKJT 



1) Rensjagten i Nordgrønland 

 er uden særlig Betydning. I Kolonierne 

 omkring Disko Bugt falder kun faa 

 Rensdyr, paa Disko og omkring Ja- 

 kobshavn slet ingen, i UmånaK og 

 Egedesminde Distrikter lidt flere. I 

 Sydgrønland svinger den meget frem 

 og tilbage. Bestanden er for Tiden 

 oppe paa et ret højt Tal. 



2) Rævejagten er i Nordgrøn- 

 land kun faa Svingninger underkastet 

 og er gennemsnitlig kun 1 /з af hvad 

 den er i Sydgrønland. Her er den 

 jævnt stigende over alle Distrikter og 

 omtrent proportional med Folketal- 

 lets Stigning. 



3) Bjørnejagten er saa at sige 

 lig Nul i samtlige Distrikter, undtagen 

 i Yderpunkterne, Upernivik og Juli- 

 anehaab Distrikt. 



4) Sæler. Antallet af fangne 

 Sæler er i Stigen i Nordgrønland, 

 medens det i Sydgrønland er i Dalen, 

 skønt Folkemængden og Fangerantal- 

 let tager til. Om Aarsagen til denne 

 Aftagen skyldes, at Sælen skræmmes 

 bort af den tættere Befolkning og 

 mere intensive Jagt, eller om Dygtig- 

 heden tager af, eller om det er det 

 nye Erhverv »Fiskeriet«, der ikke lev- 

 ner saa megen Tid til den vanskeligere 

 Sælfangst, er det for Tiden ikke 

 muligt at sige noget afgørende om. 

 Nedgangen i Antal af fangne Sæler 

 i Sydgrønland fremgaar af følgende: 

 I Tidsrummet fra 1875 — 1913 har 

 det femaarige Middeltal holdt sig i 

 Nærheden af 33000, medens det i 

 Femaaret 1913—18 er 27300. 



Middeltallet af den samlede 

 aarlige Fangst i hele Vestgrønland 

 varierer i den senere Tid mellem 

 75000 og 120000 Sæler. 



- 



5 Ъ 



ч - 



~ p 



CJQ 3 

 % 04 



& 4 

 o> p 



CfQ en 



p 



cfq 



- 



СГ 



Ч 



3 



И < 



X 



- 



о 

 a. 



CD 

 О 



oo 



