120 ALMINDELIG OVERSIGT 



Den lave Pris for de udhandlede Varer bevirker, at det er forholdsvis billigt 

 at leve i Grønland, og som Følge deraf er de Lønninger, som gives til de ved Ko- 

 lonierne og Skolevæsenet ansatte faste Folk, som næsten udelukkende er Grøn- 

 lændere, meget lave, saa lave, at de efter en evropæisk Maalestok synes latterlig 

 smaa, men ikke desto mindre er disse Folk økonomisk bedre stillede end Fangerne. 



Værdien af de aarligt udsendte Varer har i Tidsrummet fra 1861 til 1910 

 varieret mellem ca. 340,000 og ca. 630,000 Kr. 



De udsendte Varer oplosses ved Kolonierne, hvorfra det nødvendige sendes 

 videre pr. Fartøj til Udstederne. 



Af indhandlede og hjemsendte Produkter er de vigtigste: Tran, Sæl- 

 hundeskind og Fisk, som henkogt Laks, Klipfisk, salt Fisk, Hellefisk og Helle- 

 flynder, endvidere Bjørneskind, Kæveskind, Rensdyrskind, Ederdun, Fuglefjer 

 m. m. 



Indhandlingen af de grønlandske Produkter foregaar dels fra Kolonierne, 

 dels fra Udstederne efter den fastsatte Takst. Ved Udstederne drives Handelen 

 under ret enkle Former, dels med Beboerne af selve Udstedet, og dels med Be- 

 folkningen fra de omliggende Bopladser. Spækket samles i raa Tilstand i Be- 

 holdere og sendes sammen med de øvrige indhandlede Varer til Kolonierne, saa- 

 snart Lejlighed gives. Her bliver Spækket fra Havdyrene og Lever af Haj og 

 Torsk smeltet til Tran i de derværende Trankogerier og hjemsendes med Han- 

 delens Skibe sammen med de øvrige indhandlede Produkter. 



I hosstaaende Tabel er opfort Kvantum og Værdi af hjemsendte grønlandske 

 Produkter, angivet som aarlig Middelværdi for forskellige Perioder i Tiden fra 

 1861 til 1918. Værdien varierer meget, ikke alene med det indhandlede Kvantum, 

 men i høj Grad med de i Kobenhavn opnaaede Priser. Den daarligste Periode fal- 

 der i Tiden fra 1886 til 1896. I Femaaret 1891—95 var den gennemsnit lige Værdi 

 ca. 455,000, medens den senere er steget betydelig og i 1918 var ca. 1,182,000 Kr. 



For Kolonien Angmagssalik paa Østkysten gælder særlige Regler. For 

 ikke at fremkalde nogen væsentlig Forandring i Befolkningens Levemaade, og 

 for ikke at friste de indfødte til at skille sig af med Artikler, som er nødvendige 

 for dem selv til Livets Ophold, blev det ved Koloniens Anlæggelse i 1894 bestemt 

 at indskrænke Handelen betydeligt. Der maa kun indhandles Bjørneskind, 

 Ræveskind og Sælskind, og disse sidste kun for saavidt man kan skønne, at Be- 

 folkningen kan undvære dem. De indfødte kan kun købe Erhvervsmidler, Jern- 

 varer, Tobak og Beklædningsartikler. Salg af evropæisk Proviant er forbudt, 

 og det er paa det strengeste forbudt at sælge, bortgive eller udskænke spirituøse 

 Drikke. Kun naar det gælder at afværge Hungersnød, kan der gratis udgives 

 grovt Rugmel til de nødlidende. 



Samfærdsel. Forbindelsen med Omverdenen foregaar saa at sige kun med 

 Handelens egne eller af denne fragtede Skibe. Foruden disse besejler Kryolit- 



bør betales bedre paa Grund af Varernes betydeligt højere Pris i Danmark, medens de 

 ikke tager i Betragtning, at en Forhøjelse i Prisen maa medføre betydeligt højere Priser 

 paa de Varer, som de køber af Handelen. 



