ALMINDELIG OVERSIGT 123 



Kajak, er paa denne Aarstid meget farefuld og besværlig, fordi Stormene er 

 voldsomme, og fordi Brændingen langs de aabne Kyster ofte umuliggør Land- 

 gang. 



Imellem Kolonierne indbyrdes finder kun lejlighedsvis Samkvem Sted med 

 Handelens Skibe. Inspektorer, Læger og Præster benytter i Reglen Motorbaade 

 til deres Rejser i de forskellige Distrikter, medens Forbindelsen mellem Kolo- 

 nien og Udstederne vedligeholdes med Jagter og større Baade. De indfødtes 

 Sommerrejser foregaar saa godt som altid i Kajak og Konebaad, som har det 

 forud for Træbaade, at de med Lethed kan tages paa Land og om nødvendigt bæres 

 over store Strækninger. Med Hensyn til Samfærdsel har Nordgrønlænderne den 

 store Fordel, at Isen om Vinteren bygger Bro over Sunde og Fjorde, saa at der 

 ved Hjælp af Hundeslæder hurtig og let kan faas Forbindelse mellem de enkelte 

 Bopladser og Kolonier. 



Angmagssalik paa Østkysten besejles kun én à to Gange om Aaret i Slut- 

 ningen af August eller Begyndelsen af September, da Erfaringen har vist, at man 

 paa denne Tid lettest kan gennemtrænge de Storismasser, som den største Del 

 af Aaret blokerer Østkysten. 



Ved Besejlingen af Davis Strædet maa særligt Hensyn tages til de i 

 Strædet drivende Ismasser (jfr. S. 2). Da Storisen hyppigt blokerer Landet om 

 Kap Farvel og i Julianehaab Bugten, gaar den almindelige Rute et godt 

 Stykke Syd om Kap Farvel, Sejlskibene ca. 150 Sømil og Dampskibene 

 ca. 100 Sømil, man søger derefter Nordvest paa og gaar ca. 80 Sjmil uden 

 om Nunarssuit. Paa denne Maade undgaar man bedst Storisen, men møder 

 man den alligevel, søger man at omgaa den ved at gaa Vest i, altsaa længere 

 bort fra Land, eller, hvis den er nogenlunde spredt, at gennemsejle den. Naar 

 Storisen er vel passeret, søger man Nord i efter sit Bestemmelsessted, og passer 

 særlig om Foraaret, ikke at komme ind i Vestisen. Sejladsen i Davis Strædet 

 frembyder ikke faa Vanskeligheder, først og fremmest skal man undgaa de dri- 

 vende Ismasser, hvad der vanskeliggøres ved den tætte Taage, der om Sommeren 

 er en uundgaaelig Fjende, samtidig maa man passe ikke at komme de store Is- 

 fjælde for nær. I sigtbart Vejr volder dette ingen Vanskeligheder, men i mørke, 

 snetykke Foraars- og Efteraarsnætter er de ubehagelige og lumske Fjender. 

 I Taage giver de sig ofte tilkende ved en Lysning omkring Toppen, eller ved 

 Sirenernes Ekko, og er der nogen Dønning i Vandet, melder de sig med en stærk 

 brusende Lyd. Sejladsen her er under saadanne Omstændigheder i hoj Grad 

 en Følelsessag og kræver et med arktisk Sejlads øvet Øje og Øre. 



De grønlandske Havne er som oftest smaa Klippehavne, der ligger godt 

 dækket for Sø og Vind, men hyppigt er de ikke større, end at to Skibe med Van- 

 skelighed kan faa Plads. Sejlads til Havnene foregaar i Reglen mellem Klipper 

 og Skær, ofte gennem bugtede Lob, som den grønlandske Lods dog er fuldt for- 

 trolig med. 



