ALMINDELIG OVERSIGT 139 



dels som et permanent Hovedkvarter at danne Basis for videnskabelige Ekspedi- 

 tioner i det nordligste Grønland og det arktiske Nordamerika, dels som Handels- 

 station at forsyne Polareskimoerne med de Varer, hovedsagelig Ammunition, Værk- 

 tøj og andre Nyttegenstande, som er blevet uundværlige for denne isolerede 

 Eskimostamme, efter at de i flere Aar har drevet Tuskhandel med skotske Hval- 

 fangere og amerikanske Ekspeditioner. 



Stationen har siden Oprettelsen understøttet og delvis bekostet en Del Un- 

 dersøgelser i det nordligste Grønland og Melvillebugten (jvf. de nævnte Thule- 

 Ekspeditioner). 



GRØNLANDS HISTORIE I KORTE TRÆK 



Nordboernes Bebyggelse af Grønland. 



Kort efter Islands Bebyggelse i Slutningen af det 9. Aarhundrede blev Is- 

 lænderen Gunbjorn af Storme forslaaet ud i Havet Vest for Island, og han saa 

 da Jøkler af et stort Land i Vest, medens han samtidig saa Snefjælds jokelen paa 

 Island. 



Erik den Rode havde begaaet Drab paa Island og blev derfor paa Thorsnæs 

 Ting dornt til 3 Aars Landflygtighed. Han bestemte sig da til at opsøge det Land, 

 som Gunbjørn havde set, og lovede at vende tilbage, for at bringe Underretning om, 

 hvad han havde opdaget. Han sejlede 983 ud fra Snefjældsnæs paa Island og 

 fik snart et stort med Jokler dækket Land i Sigte ; han drog derefter »sønder med 

 Landet« (som der staar i Sagaerne) for at undersøge, om det, naar man kom videre, 

 var bebyggeligt. I 3 Somre besejlede han dernæst saavel den østlige som den vest- 

 lige Kyst af det nye Land, for at opsøge de Strækninger, der bedst egnede sig til 

 Kolonisation, og fandt baade mod Øst og Vest Spor af menneskelige Boliger, 

 samt Brudstykker af smaa Fartøjer af Skind og Stenredskaber, som viste, at 

 Landet tidligere havde været beboet af Folk, som de gav Navnet »Skrællinger«. 

 Han vendte derefter tilbage til Island, og for at faa et tiltalende Navn, kaldte 

 han det nyopdagede Land »Grønland« i Modsætning til »Island«. Ved at fortælle 

 om dette Lands store Frugtbarhed og andre Herligheder lykkedes det ham at faa 

 et stort Antal Ledsagere til sin egentlige Koloniseringsfærd, som foretoges i Aaret 

 986. I alt 35 Skibe afsejlede fra Island paa denne Færd, men kun 14 af disse naaede 

 Bestemmelsesstedet, idet de andre forliste eller blev drevne tilbage af Storm. 

 Erik tog selv Bolig paa Brattahliö i Eriks Fjord (den nuværende Tunug- 

 dliarfik Fjord), et af de frugtbareste Steder i Grønland, medens de øvrige 

 tog Landstrækninger i Besiddelse paa begge Sider af denne. I de følgende Aar 

 kom endnu mange Islændere herover og indrettede sig Gaarde i det Indre af Fjor- 

 dene, hvor de skaffede sig Erhverv paa lignende Maade som paa Island, holdt 

 Køer, Faar, Geder og Heste samt drev Sæl- og Hvalfangst, Fiskeri og Jagt paa 

 Rensdyr, Harer, Bjørne o. s. v. 



Til at begynde med har Nordboerne uden Tvivl bosat sig i den sydligste 



