ALMINDELIG OVERSIGT 147 



Isflage, med denne listede de sig hen til Nordboernes Boliger og stak 

 Ild paa Husene, saa at nogle omkom i Flammerne, medens andre dræbtes ved 

 Pileskud. 



1379 har de første alvorlige Sammenstød rimeligvis fundet Sted mellem Folk 

 i Østerbygden og Eskimoerne. Hvornaar de sidste Nordboer i denne Bygd 

 har maattet bukke under, vides ikke, men Sandsynligheden taler for, at de efter- 

 haanden er blevet dræbt, ikke ved store Kampe, men ved Overfald og Drab, 

 medens muligvis enkelte har blandet sig med Eskimoerne og er overgaaet til 

 deres Levevis. 



Nyere Opdagelsesrejser. 



Der hengik nu henved 2 Aarhundreder, før man igen fik en blot nogenlunde 

 regelmæssig Besejling paa Grønland. Den trondhjemske Erkebiskop Erik Val- 

 kendorf var den første, der igen (ca. 1514) henledte Opmærksomheden paa den 

 tabte Koloni og samlede alle gamle Beretninger om den. Det var hans Agt at 

 lade udruste et Togt, men inden dette kom til Udførelse, faldt han i Unaade 

 hos Kong Christian II og maatte flygte til Udlandet. 



Kong Frederik II viste stor Interesse for Genopdagelsen af Grønland, 

 blandt andet, fordi han mente, derigennem at kunne hævde Danmarks Eneret 

 til Besejlingen af de nordlige Have, hvad der havde særlig Betydning for Hæv- 

 delsen af Sundtolden, idet fremmede Skibe søgte at omgaa denne ved at drive 

 Handel paa Rusland Nord om Norge. 



Kongen betænkte sig dog længe paa Grund af Landets pekuniære Van- 

 skeligheder, men da den engelske Opdagelsesrejsende Martin Frobisher, hvis 

 Anstrengelser gik ud paa at finde en nordvestlig Gennemfart til Indien, i 1578 

 havde faaet Grønlands Vestkyst i Sigte, satte han Kraft ind paa at genfinde 

 Grønland, støttet af alle fædrelandssindede Mænd, der betragtede det som en 

 Æressag for Danmark, snarest muligt at generhverve det tabte Land. 



Kongen tog i denne Anledning Englænderen James Allday i sin Tjeneste 

 som Skibshøvedsmand og satte ham i 1579 til at lede en Ekspedition herop, 

 fordi han, som han sagde, vidste Besked med Besejlingen af Grønland. Det viste 

 sig dog, at det ikke var den gamle Besejling, han var bekendt med, thi han sej- 

 lede fra Bergen Nord om Island, medens de gamle Kursforskrifter gik Syd om 

 denne 0. — I de sidste Dage af August lykkedes det ham med sine to Skibe gen- 

 tagne Gange at naa ind til Grønlands Østkyst, hvor han gik ganske tæt ind under 

 Landet, men en smal Strimmel Is hindrede stadig Forbindelsen med Land. Et 

 Par Dages voldsom Nordost Storm drev atter Skibene til Søs, og da Nætterne 

 blev lange og mørke, vendte han tilbage med uforrettet Sag. Der er næppe nogen 

 Tvivl om, at han har været inde i Egnen om Angmagssalik, og den Tid paa Aaret, 

 han valgte, kunde tyde paa, at han virkelig har vidst Besked med Besejlingen 

 af denne Egn. 



Det har sikkert været Meningen, at Allday skulde forny Forsøget, men der 

 oprandt nu en billigere Udvej for Kongen. Den færeske Søhane Mogens Hei- 



J* 



