ALMINDELIG OVERSIGT 151 



saadanne, gjorde han i 1723 et Forsøg paa at naa Østerbygden, som han antog 

 laa paa Østkysten, og som han mente at kunne naa gennem det i daværende 

 Kort aflagte Frobisher Stræde, der skulde gaa tværs gennem Landet, fra 

 Vesterbygd til Østerbygd. Han paaviste, at dette Stræde ikke eksisterede, 

 og vilde derfor søge rundt om Kap Farvel, men naaede ikke saa langt, da 

 hans Grønlændere bestemt nægtede at gaa videre end til Nanortalik paa 

 Sydvestkysten. Paa denne Rejse fandt han i Julianehaab Distrikt Ruiner af 

 de gamle Nordbogaarde, men han antog stadig, at de hørte til Vesterbygden, 

 fordi de laa Vest for Grønlands Sydspids, og at Østerbygden maatte søges 

 paa Østkysten. 



I 1728 flyttede Egede Kolonien til dens nuværende Plads, Nûk paa Øst- 

 siden af Indsejlingen til Godthaab Fjorden, og kaldte den Godthaab. 



Med Handelen gik det kun daarligt. Det bergenske Kompagni maatte op- 

 løses af Mangel paa Midler, men Handel og Mission blev overtaget af Regeringen, 

 og Kong Frederik IV lagde en stor Kolonisationsplan, idet han i 1728 udsendte 

 en Guvernør, Major Paars, som tillige med Officerer og menige, af hvilke de 

 fleste medførte Koner og Børn, skulde anlægge et Fort i Nipisat, hvor der fand- 

 tes et stort Træk af Hvaler, og her skulde han opføre Vaaningshuse, Pakhuse 

 og Proviantmagasin. Endvidere medførtes Heste, paa hvilke skulde rides over 

 Indlandsisen for at genfinde Østerbygden. 



Major Paars' Rejse over Indlandsisen mislykkedes naturligvis fuldstæn- 

 dig. Fortet ved Nipisat blev anlagt og fik en efter Forholdene ret imponerende 

 Størrelse, men hverken Officerer eller Mandskab kunde forliges indbyrdes, og hele 

 Styrken forlod Nipisat ud paa Sommeren 1730. Kort efter deres Afrejse af- 

 brændte Hollænderne, som vilde spille Herrer i Landet, alle Bygninger, saa der 

 intet blev tilbage. 



Da Kong Frederik IV døde 1730, var Kong Christian VI ved at^opgive 

 det hele. Majoren og alle de i Landet værende Europæere beordredes i 1731 til 

 at indskibe sig, medens det overlodes til Egedes eget Valg, om han vilde blive 

 tilbage med saa mange af Mandskabet, som dertil var villige. Han besluttede 

 at blive et Aar og fik overtalt 8 à 10 Matroser til at blive hos sig. Det lykkedes 

 ham efter mange Bonner og Forestillinger at faa Kongen til atter at udsende 

 Skibe, og 1734 blev Handel og Mission overdraget Købmand Jakob Severin 

 i privat Entreprise imod en betydelig Subvention af Staten. 



Ved denne Tid anrettede Børnekopperne, der var indført til Landet gennem 

 en Grønlænder, som havde været i Danmark, stor Ødelæggelse imellem de ind- 

 fødte. Dødsfaldenes Antal angives endog at være mellem 2—3000, skønt Epi- 

 demien kun varede omtrent 1 Aar. 



I den nærmeste Tid herefter anlagdes forskellige Handelsetablissementer, 

 som Christianshaab (1734), Jakobshavn (1741) og Frederikshaab (1742). 



I al denne Tid vedblev Hollænderne at drive Handel med de indfødte 

 og stillede sig ofte fjendtligt over for de Danske, idet de holdt paa deres Ret, 

 som de, der var kommet først. 



