ALMINDELIG OVERSIGT 1Ö3 



mindre har den dog i en lang Aarrække bragt Moderlandet betydelige Indtægter 

 (jfr. S. 119). 



Hvalfangst. 



I den sidste Halvdel af det 18. Aarhundrede drev næsten alle Sostater 

 Hvalfangst. Den danske Regering vilde ogsaa være med og udsendte i 1775 

 og folgende Aar Hvalfangerskibe, der skulde drive Fangst i Davis Strædet og 

 Baffins Bugten og overvintre i en grønlandsk Havn, men Foretagendet mislyk- 

 kedes fuldstændig. Fra 1781 udstedte Regeringen ret betydelige Præmier til 

 Understøttelse for saavel private som kongelige Skibe, der gik paa Hvalfangst, 

 men alligevel betalte Hvalfangst med de kgl. Skibe sig ikke, og 1789—90 solgtes 

 Skibene til private. 



Bedre gik det med Hvalfangsten fra Grønlands Kyster. 



Eskimoerne har, allerede før de Danske kom til Grønland, drevet en ikke 

 ubetydelig Hvalfangst fra deres skrøbelige Skindbaade og Kajakker, særlig efter 

 Gronlandshvalen. Da Landet blev koloniseret, fortsattes Fangsten, til at be- 

 gynde med paa grønlandsk Vis, men senere oprettedes Hvalfangerloger, der blev 

 drevet til Dels med dansk Mandskab, Hvalfangersluppen indfortes, og Fangsten 

 blev foretaget med Harpuner paa almindelig evropæisk Vis. Jagten paa Gron- 

 landshvalen, den Hval der giver langt det største Udbytte baade i Spæk og Bar- 

 der, blev særlig drevet fra Holsteinsborg og Godhavn og gav til Tider et 

 betydeligt Udbytte. I Gennemsnit for Aarene 1782—1788 udbragtes det hjem- 

 sendte Hvalspæk til 1755 Tdr. Tran, medens de hjemsendte Barder beløb sig 

 til ca. 40,000 Pund. I Begyndelsen af det 19. Aarhundrede steg Produktionen 

 betydeligt, saaledes fangedes fra Holsteinsborg flere Aar efter hinanden imel- 

 lem 17 og 21 Hvaler aarligt, og i Perioden 1801—1806 udbragtes det hjemsendte 

 Hvalspæk til ca. 2200 Tdr. Tran, medens Bardeproduktionen steg til 18,000 

 Stk. aarligt. I Krigsperioden 1807 — 1814 ophorte denne Hvalfangst næsten gan- 

 ske, og efter denne var Gronlandshvalen saa godt som udryddet eller forjaget 

 fra disse Farvande, paa Grund af den Rovdrift, som i mange Aar havde fundet 

 Sted fra fremmede, særlig hollandske og engelske Hvalfangerskibe. Hvalfanger- 

 logerne i Grønland blev derfor efterhaanden nedlagt. I en lang Periode blev der 

 end ikke set en Gronlandshval fra de danske Kolonier, men i de senere Aar, efter 

 at den forcerede Hvalfangst er ophørt, har enkelte af disse Dyr vist sig paany. 



Udbyttet af en Gronlandshval var meget vekslende; en stor Hval kunde 

 udbringe indtil 200 à 250 Tdr. Tran, hvis Værdi varierede fra 12—60 £ pr. Ton 

 (à 252 Gal.). Barderne har til Tider, paa Grund af deres Anvendelse i Modens 

 Tjeneste som Fiskeben, haft en næsten fabelagtig Værdi. Prisen har i Aarenes 

 Løb varieret betydeligt lige fra 90—540 £ pr. Ton, og et enkelt Aar skal den end- 

 og være naaet op til 700 £. 



Foruden Gronlandshvalen fanges aarlig nogle Stykker af Pukkelhvalen 

 (grønlandsk кгрог/сак, som færdes langs hele Kysten, men den er vanskelig at 

 dræbe og giver langt fra saa godt et Udbytte. Fangsten drives særlig fra Frede- 



