1-54 ALMINDELIG OVERSIGT 



rikshaab og i de senere Лаг fra Godthaab; den foregaar fra Baad, naar Hvalen 

 sover, idet Dyret stikkes i Hjerteregionerne med tre Lænsere paa een Gang, den 

 forfolges derefter af Baadene til den er død, saa forst sættes Harpunen i den, 

 og Hvalen bugseres til Land. 



Efter at Nordmændene har gennemfort en mere. rationel Maade at fange 

 de mere sejglivede Hvalarter, Pukkelhval og Finhval, med Sprænggranat og 

 Harpun, der udskydes fra Kanon, anbragt i Stævnen af dertil byggede hurtige 

 Smaadampere, har der været Tale om at genoptage Fangsten af disse Dyr i de 

 grønlandske Farvande, men Verdenskrigen har foreløbig forhindret Udforeisen 

 af disse Planer. 



Ekspeditioner ti! den formodede Østerbygd paa Østkysten. 



Som det fremgaar af den historiske Udvikling, var den Anskuelse bleven 

 almindelig, at Nordboernes Østerbygd maatte have ligget paa Østkysten; man 

 vægrede sig stadig ved at tro, at denne Befolkning var uddøet, og efter Grøn- 

 lands Genopdagelse gik Bestræbelserne derfor ud paa at komme til Østkysten, 

 for at faa Forbindelse med Resterne af denne gamle nordiske Befolkning. 



Blandt disse Forsog er foruden forskellige Skibsekspeditioner (S. 147 ft'.) 

 nævnt Hans Egedes Rejse 1723 (jfr. S. 150) og Major Paars' Bestigning af Ind- 

 landsisen. 



I Aarene 1751—1753 foretog den danske Handelsbetjent Peder Olsen 

 Walløe en Rejse i Konebaad rundt om Kap Farvel for at finde Østerbygden, 

 kun ledsaget af to Matroser fra Godthaab og to som Roersker antagne Grøn- 

 lænderinder. Han naaede et Stykke op ad Østkysten til 60°56' Br. og traf sammen 

 med en Del af Østkystens Grønlændere, som forklarede, at de aldrig i deres Hjem- 

 stavn havde set Folk, der lignede Evropæere, og heller ikke Ruiner af deres Huse. 

 I Julianehaab Distrikt, som den Gang var ret ukendt, fandt han derimod 

 en Mængde Nordboruiner. 



I Aarene 1785—1787 blev der atter gjort gentagne Forsøg paa, fra Søsiden 

 at komme ind til Østkysten af Søofficererne Lowenørn, Egede og Rothe, idet 

 de gik ud fra Island. Det lykkedes de to sidste at komme Landet omkring Ang- 

 magssalik meget nær, men trods flere ihærdige Forsøg maatte Landgang op- 

 gives. 



Det synes, som om disse uheldige Ekspeditioner efterhaanden har vakt 

 Tvivl om, at Østerbygden skulde findes paa Østkysten. I 1792 udkom der et af 

 Heinrich Peter von Eggers forfattet Prisskrift, som søgte at bevise, at de 

 gamles Østerbygd havde ligget i Julianehaab Distrikt, og Vesterbygden i 

 Godthaab Distrikt. Det danske Landhusholdningsselskab tilkendte ham 

 Guldmedaille for Skriftet, men skønt det var langtfra, at hans Synsmaade blev 

 almindelig, har den dog uden Tvivl svækket den tidligere livlige Interesse for 

 at faa Østkysten undersøgt. 1822 lykkedes det den engelske Hvalfanger Wil- 

 liam Scores by den yngre at komme i Land paa og kortlægge en Del af Grøn- 



