158 ALMINDELIG OVERSIGT 



Hans Egede døde i Stubbekøbing d. 5. Novbr. 1758 og begravedes paa 

 Nikolai Kirkegaard i København. 



Endnu medens Hans Egede var i Grønland, blev der anlagt flere Missions- 

 stationer, saaledes Nipisat 1724 x ) og Christianshaab 1734. Efterhaanden som 

 de øvrige Kolonier anlagdes (se S. 152), ansattes der dels danske Missionærer, 

 dels danske og indfødte Kateketer, som oplærte Ungdommen og virkede for 

 Ordets Forkyndelse. Det varede dog mange Aar, inden man kunde sige, at 

 Vestkystens Beboere var kristnede, idet mange fjerntboende, særlig ved Yder- 

 punkterne, kun sjældent kom under Missionærernes Paavirkning. 



Blandt de Vanskeligheder, Missionen havde at kæmpe imod, maa nævnes 

 Forholdet til Handelsbestyrere og Kolonister. Skønt der var mange hæderlige 

 Undtagelser, maa man sige, at som Regel drillede og chikanerede Købmændene 

 Missionærerne, dels af Uvillie imod Missionen, og dels fordi de udelukkende 

 saa paa Handelens Fordel. Disse Riverier udartede hyppigt til Stridigheder og 

 gensidige Klager, men værre for Guds Riges Fremgang imellem Grønlænderne 

 var det daarlige Eksempel, som mange af de menige Kolonister udviste. De be- 

 stod meget hyppigt af raa, udannede, fordrukne Individer, som yppede Kiv 

 og Slagsmaal indbyrdes og ved et uterligt Levnet hyppigt aflagde Bevis for, at 

 de saakaldte kristne Evropæere levede et i høj Grad ukristeligt Liv. 



Forholdet mellem den danske og den herrnhutiske Mission var ikke altid 

 godt. Allerede under Hans Egede var Modsætningerne kommet stærkt frem. 

 Ganske vist kom der henimod Midten af det 18. Aarhundrede en Periode, hvor 

 den danske Missionær ved Godthaab (Drachardt) og hans Kateket (Berthel 

 Laersen) fuldstændig indordnede sig under Brødremenigheden, men i det store 

 og hele kunde de to Missioner ikke arbejde sammen, dels fordi Anskuelserne 

 om flere kirkelige og rituelle Spørgsmaal var forskellige, og dels fordi Brødre- 

 menigheden fordrede, at Grønlænderne, ganske imod deres Erhvervs Interesser, 

 skulde blive og bo i Missionens umiddelbare Nærhed, for at Missionærerne sta- 

 dig kunde kontrollere dem og deres Færd. Den danske Mission ankede over, at 

 Herrnhuterne hvervede Proselyter i den danske Menighed, og at de bagtalte de 

 danske Missionærer for Grønlænderne. 



I flere Henseender havde den herrnhutiske Mission Fordele overfor den 

 danske, idet der bagved disse i Evropa stod en vaagen Menighed, som forsynede 

 dem med alt fornødent, og paa Missionspladserne var de fritaget for at have no- 

 get at gøre med de ugudelige danske Kolonister. 



Brødremissionen har ganske vist udrettet en trofast og udholdende Gerning, 

 men dens Arbejdsmetode har ikke været til Gavn for Grønland. Ved at holde 

 sine Menigheder samlede, bevirkede den, at disse efterhaanden hensank i Armod; 

 ved at forbyde Ægteskab med Medlemmer af den danske Mission bragtes de 

 til at degenerere; og ved igennem lange Tider at forsomme Skoleundervisningen, 



l ) I 1725 blev denne Koloni nedbrændt af Hollænderne; den anlagdes igen 1729, 

 nifii blev forladt 1730, hvorefter den paany ødelagdes af Hollænderne. 



