ALMINDELIG OVERSIGT 159 



bevirkede den, at Overtroen blomstrede saa frodigt, at der endnu den Dag i Dag 

 heri kan spores en tydelig Forskel mellem Tilhængerne af de to Missioner. 



Efterhaanden udvidede Brødrene deres Virkefelt, men holdt sig udelukkende 

 til Sydgrønland, hvor de havde deres Menigheder paa følgende Steder: i Godt- 

 haab Distrikt ved Ny Herrn hut (anlagt 1733), tæt Syd for Kolonien Godt- 

 haab; ved К ange к, paa Vestsiden af Indløbet til Godthaab Fjorden; ved 

 UmånaK (1861) et godt Stykke inde i denne Fjord, samt ved Lichtenfels 

 (1758), tæt ved det danske Anlæg Fiskenæs. I Julianehaab Distrikt var Hoved- 

 pladserne Lichtenau (1774), Frederiksdal (1824) og Igdlorpait (1864). 



Brødremenigheden virkede i Grønland indtil Aar 1900, da deres grøn- 

 landske Stationer, efter Overenskomst mellem det danske Kirkeministerium og 

 Brødremenighedens Ledere blev overtaget af den danske Mission og nu er 

 smeltet sammen med denne. 



Den danske Mission arbejdede ufortrødent videre, væsentligt paa det Grund- 

 lag, der var lagt af Hans Egede. En Række nidkære Missionærer, der var grebet 

 af den Kærlighed til Grønland, som Hans Egede saa klart havde lagt for Dagen, 

 rejste derop og fortsatte det store Værk. Blandt disse maa særligt nævnes Hans 

 Egedes Søn, Poul Egede, som i 1728 var sendt ned til Danmark for at studere 

 til Præst. Han kom tilbage til Grønland i 1734 og udøvede, særlig paa Grund af 

 sit i Barndommen erhvervede, grundige Kendskab til det grønlandske Sprog, 

 en velsignelsesrig Virksomhed som Missionær ved Godthaab og C h ri s ti ans - 

 haab. Han tog tilbage til Danmark i 1740, hvor han fra 1747 fortsatte Faderens 

 Arbejde med Uddannelse af Missionærer og med at være Raadgiver for Missions- 

 kollegiet; han udgav flere Bøger paa grønlandsk, saaledes det ny Testamente, 

 der udkom 1766, en grønlandsk Grammatik, Ordbog m. m. 



Blandt andre Missionærer, som har gjort deres Navne særlig bekendt, 

 skal nævnes Professor og Provst H. C. Glahn, som var Missionær ved Holsteins- 

 borg 1763 til 1769 og har efterladt sig forskellige værdifulde Skrifter, som vid- 

 ner om hans store Interesse for og Kendskab. til Grønland og Grønlænderne. 



Endvidere har Otto Fabricius (Fig. 79), der var Missionær ved Frede- 

 rikshaab fra 1768 til 1773, gjort sig fortjent, især ved Udgivelsen af en ud- 

 videt og forbedret Ordbog (1804). 



Provst Egil Thorhallesen, Missionær ved Godthaab fra 1765—1775, var 

 i sin Virksomhed som Missionær en meget nidkær Mand, der traadte bestemt op 

 imod Brødremissionærernes Sammendragning af Grønlænderne og bragte Orden 

 i Missionsstationernes Kirkebøger og Designationer. I 1773 udnævntes han til 

 Vieeprovst i Sydgrønland og berejste i denne Egenskab Sydgrønlands Missio- 

 nariater, fra hvilken Rejse der foreligger værdifulde Oplysninger om Missioner- 

 nes Tilstand, en geografisk Beskrivelse af Landet m. m. (trykt i Grønlandsk 

 Selskabs Skrifter I). Han udgav flere grønlandske Lærebøger, gjorde store For- 

 arbejder til det af Fabricius udgivne Leksikon og viste stor Interesse for de i 

 Godthaab Distrikt værende Ruiner fra de gamle Nordboers Bebyggelse af Landet. 



Hans Samtidige, Jörgen Sverdrup, der var Missionær i Jakobshavn 



