EGEDESMINDE DISTRIKT / 



gaar der en Strom af varmt Atlanterhavsvand op langs Grönlands Kyst. Men 

 dette varme Vandlag, der er meget tykt, dækkes af et koldt Lag, som op- 

 staar ved Afsmeltning af Drivisen fra Østgrønland eller af Kystisen. Om Somme- 

 ren opvarmes Overfladevandet ved Solens langvarige Virkning, og ved Tidevands- 

 bevægelsen blandes det kolde Vandlag med det varmere Vand fra Dybet, saa at 

 vi langs Kysterne og i de store Bugter og Fjorde faar varmt Vand ogsaa i Over- 

 fladen. Med det varme Atlanterhavsvand folger atlantiske Dyrearter, som altsaa 

 i Sommertiden kan træffes helt inde ved Grönlands Kyster, f. Eks. Helleflynder 

 og Kabliau. 



Tidevandsstrømmen sætter ved stigende Vand fortrinsvis ind langs 

 Sydkysten af Disko Bugten og gennem Sundene i Egedesminde Norddistrikt, med 

 faldende Vande gaar den hovedsagelig ned langs Diskos og NûgssuaK Halvøs 

 Sydkyster. 



Ved Egedesminde opgives Vandet at stige til omtrent 2,25, ved Holsteins- 

 borg ca. 3,75 m ved Springtid. Ved Agto og andre mellemliggende Pladser paa Yder- 

 kysten er Tallet antagelig noget derimellem, altsaa et meget stærkt Tide- 

 vande. Det mærkes ogsaa langt ind i Fjorde og Sunde. Den kraftige Vandfor- 

 nyelse, som dette Tidevande frembringer, medforer et rigt og vekslende Dyreliv, 

 og det bevirker om Vinteren, at der er talrige Stroms te der, hvor Isen enten 

 slet ikke kan dannes, eller hvor den hurtig bliver daarlig. efter at den har 

 lagt sig. 



I rolige og dybe Fjorde lægger Isen sig som Regel ved Nytaarstid. under- 

 tiden noget for. og enkelte Steder kan den ligge længe, helt til sidst i Maj, men 

 udenfor Distriktets Vestkyst bliver der kun undtagelsesvis god og farbar Is, og 

 f. Eks. Bopladsen Vester Ejland er ofte om Vinteren afskaaret fra Omverdenen, 

 fordi Isen er for daarlig til at færdes paa, og fordi der alligevel er for meget Is 

 til at Kajakker kan komme frem. Udstedet Hunde Ejland plejer hver Vinter 

 at have Forbindelse over Is med Kolonien, men den er som Regel kortvarig og 

 usikker. Paa Grund af de mange Stromsteder i Distriktet maa alle Slædevej e 

 fra Boplads til Boplads tage Hensyn til dem, og mange af de almindeligst benyt- 

 tede Slæderuter forer delvis over Land, snart for at omgaa Stromsteder, snart 

 for at spare Vejlængde. Da Landet er lavt, og Øerne gennemskaaret af talrige 

 Dalstrøg, ofte med Soer i. er Landkorselen ogsaa de fleste Steder i Distriktet 

 særdeles let. 



Af faste Stromsteder findes der i Distriktet Hundredevis. Her skal derfor 

 kun nogle af de storste og mærkeligste omtales. 



1) Nivå к Sund og Amitsuarssuk Nord og Syd om Ikamiut er 

 begge meget trange og grunde, og her kan derfor ingen Is danne sig. Navnlig det 

 forstnævnte er et vigtigt Fangststed. 



2) Det store Stromsted SarfartÔK indenfor den brede Del af Arfersiorfik. 

 Farvandet er indsnævret til et meget smalt og dertil grundt Lob. Da Arfersi- 

 orfiks forskellige Forgreninger indenfor Stromstedet omfatter et Areal paa 

 over 900 km 2 , og da Tidevandet mærkes kraftigst inden for det, er det let at for- 



