EGEDESMINDE DISTRIKT 11 



lignende med ringe virkelig Kulde og sjælden klart Vejr. Derimod er Klimaet 

 omkring Igfniarfik gunstigt med roligt, klart Vejr, varm Sommer og kold Vin- 

 ter, og de ubeboede Egne i det Indre maa sikkert have et ganske særlig gunstigt 

 Klima, efter deres Vegetation og »Snelæg at domme. 



Mørketiden foles i dette Distrikt kun generende, naar der samtidig er 

 overskyet Himmel. Ved Distriktets Nordgrænse ses Solen ikke i godt 5 Uger, ved 

 Sydgrænsen er dette Tidsrum en hel Del kortere. 



Ved de danske Huse i Egedesminde findes de sædvanlige Haveanlæg, 

 men af alle Kolonier ved Disko Bugten betyder de mindst her, og i uheldige Somre 

 slaar de fleste Havesager helt fejl. 



De vigtigste Vinde erN., 0. og SV. De to forste er kolde og giver som Regel 

 fint, klart Vejr, dog bringer Nordenvinden ofte Taage over Yderlandet. Ved 

 Distriktets Nordkyst kan Nordenvinden ofte være haard og sætte høj Sø. Syd- 

 lige Vinde er varme og fugtige og Vinde, som længere ude til Havs er udpræget 

 SØ., blæser ofte inde ved Land mere som ren Vest og giver ingen Nedbør. Den 

 grønlandske Føhn, den varme SØ., naar næsten aldrig igennem til de beboede 

 Steder i Distriktet, derimod er der en anden føhnagtig Vind: Avångasik, der 

 fra NØ. eller NNØ. blæser ud i Disko Bugten. Som oftest naar den ikke ned til 

 Egedesminde, men gor den det, er den meget voldsom og hindrer al Færdsel paa 

 Havet. 



En stor Begunstigelse for Distriktet er dets stærke Sønderdeling. Selv om 

 der udenfor blæser Vinde af stor Styrke, vil man som Regel indenskærs finde 

 saa meget Læ, at man kan komme frem, saa at Erhvervet kan passes. Derfor 

 mærkes daarligt Vejr som Erhvervshindring kun paa de yderligst liggende Bo- 

 pladser, navnlig Hunde Ejland og Vester Ejland. 



Paa Grund af de mange Pytter med stillestaaende Vand paa Yderøerne og 

 det rige, tætte Plantedække i det Indre er Myggene plagsomme de fleste Steder 

 i Distriktet. Inde ved Bunden af de store Fjorde er der næsten utaaleligt for Euro- 

 pæere i Sommertiden 



PLANTEVÆKSTEN 



Paa de smaa, lave og yderlig beliggende Skærgaardsoer er Plantevæksten 

 meget fattig, baade i Fylde og Sammensætning. Brænding og Isfod i Fællesskab 

 gør Klipperne nøgne højt op over Højvandslinien (se Fig. 7). Lidt Strandplanter fin- 

 des der altid, men som Regel kun som en smal Bræmme, saa begynder Krækkebær 

 og Lyng og dens Ledsagere. Kun hvor særlige Forhold hjælper til, kan der udvikles 

 et større Omraade bevokset med Strandplanter, f. Eks. hvor Søfugle ruger 

 i stort Antal og overgoder Jorden. Der trives Lyngen ikke mere, men viger for 

 Strandens Stararter og Græsser, der saa bliver eneherskende og danner et under- 

 ligt, ensformigt Samfund af tætte Tuer, mellem hvilke Fuglene lægger deres Æg. 

 og nyklækkede Unger løber omkring. Sandbund og Klitdannelser findes saa godt 

 som slet ikke her ude. Sandet er for groft til, at det kan fyge. 



