EGEDESMINDE DISTRIKT 



13 



at opvarme Vandet, men enkelte over hele deres Flade. Skønt det indre af Di- 

 striktet kun er lidet undersøgt i botanisk saavel som i al anden Henseende, ken- 

 des der et paafaldende stort Antal Vandplanter herfra, langt storre end fra noget 

 andet Distrikt i Nordgrønland, alle af sydlige Typer. 



Paa de store Lersletter langs Indlandsisens Eand er Vegetationen atter 

 fattig, skont Bunden maa være næringsrig. Sletterne er bevoksede med et Faatal 

 af Græsser og Urter, mest saadanne, der ellers karakteriserer Stranden, og der 

 er meterlangt eller mere mellem Individerne. 



Floristisk set synes Distriktet at omfatte Dele af to Flora-Provinser. Græn- 

 sen mellem dem vil omtrent dannes af en krummet Linie fra Mundingen af Nor- 

 dre Stromfjord indenfor Øerne i AtaneK- og Arfersiorfik Fjordenes Yderpartier, 

 inden om NivâK Bugt og op til Sydostbugten ved Ikamiut 0. Det ydre: Skær- 

 gaardspartiet, ligner i Sammensætning de fleste nordgrønlandske Lokalfloraer, 

 har forholdsvis faa sydlige og enkelte nordlige el. hoj nordiske Typer. Det indre 

 ligner i Sammensætning ikke det ovrige Nordgrønland, men er en direkte Fort- 

 sættelse af en Flora, der karakteriserer de indre Egne af Vestgrøn- 

 land paa Holsteinsborgs Bredde eller endnu sydligere. Det indeholder kun 

 faa nordlige Typer, men et meget stort Antal sydlige, der her har deres nordlig- 

 ste Udbredelse paa Grønlands Fastland. 



Efter vort nuværende, endnu kun ufuldkomne Kendskab til Distriktets 

 Flora, findes der folgende Antal højere Planter. 



Skærgaardsomraadet : 155. Indlandet: 201. 



Af de mere almen kendte Planter skal nævnes, at Tyttebær lyngen er 

 almindelig i Distriktets indre Dele. I Skærgaarden findes den kun i de nordøstre 

 Dele ved Grænsen mod Christianshaab Distrikt. Den sætter sikkert ogsaa Frugt 

 i normale Aar, undtagen paa de Steder, der ligger yderligst. Saa vidt vides, samles 

 Tyttebær kun lidt omkring Iginiarfik. Aarsagen hertil maa være, at Grønlænderne 

 sætter mindre Pris paa dem end paa Moseboller og Krækkebær, fordi de kræver 

 saa meget Sukker, og fordi de gode Steder ligger saa afsides fra beboede Egne. 

 at det ikke kan betale sig at samle til Salg til Danske, skont Efterspørgslen er der. 



Enebærbusken, der i Sydgrønland foruden til Brændsel er et sogt Mate- 

 riale til »Juletræer«, findes flere Stedet i de indre og sydlige Dele af Distriktet 



