EGEDESMINDE DISTRIKT 29 



Stedet, der tidligere hed Perutussut, var fra ældgammel Tid en aarlig 

 stærkt frekventeret Fangst- og Fiskeplads for »Grønlænderne baade fra Sønden 

 og Norden fra midt i Juli indtil Hosten, og kan da ansees 1) for et Marked i 

 Henseende til de Omtuskninger, som da skee, 2) for et Thing i Henseende til 

 de Stridigheder, som da afgores med Trommer og Sang« (Thorhallesen). 

 Endnu samles her vel hver Sommer i det mindste 3 — 400 Mennesker, og der ud- 

 foldes et broget og ejendommeligt Folkeliv. Teltene staar i fem store Grupper 

 med hver sit Navn foruden Enkeltpladser; Farvandet vrimler af Kajaker, som 

 gaar og kommer fra Fangst, daglig tager Konebaadene til Fastlandet paa Togt 

 efter Lyng og Drivtræ til Brændsel, for at gaa paa Jagt eller for at foretage Han- 

 delsrejser til Holsteinsborgs Distrikt eller nordpaa til en Havn, hvor Motorbaaden 

 fra Agto indfinder sig for at indhandle Helleflynder. Kvinderne har travlt med 

 at udskære og lægge til Torring Kod og Helleflynder, mens Bornene leger. Rogen 

 fra Baalene hvirvler i Vejret paa alle Kanter, der aflægges Besog, snakkes, spises 

 og drikkes Kaffe Dagen igennem, og om Aftenen samles man til Dans, Boldspil 

 og Leg i en Dal mellem Teltgrupperne. Midt paa Øen er der en Kirkegaard med 

 baade gamle hedenske og senere kristne Grave. I Løbet af August tager mange 

 herfra ind i Strømfjorden paa Rensjagt, og de ovrige bryder efterhaanden op for 

 at drage hver til sit. Paa Hjemvejen teltes atter nogle Steder for kortere Tid. 

 — Andre Skarer fra Syddistriktet drager ind i Fjordene paa Fangst og Jagt og 

 ad Overbæringssteder fra Fjord til Fjord, indtil den inderste Vig af Nordre Strøm- 

 fjord. — Forst langt hen i September eller endog Begyndelsen af Oktober er Be- 

 folkningerne atter hjemme. 



Tiden mellem de to Rejseperioder benyttes, hvor dette Brændsel anvendes, 

 til Torveskæring. 



Efteraaret og Vinteren er her som overalt Hjemmelivets Tid, der indledes 

 med at bringe Husene i Orden og for Kvindernes Vedkommende fortsættes med 

 at bøde paa og komplettere Familiens Klæder efter Sommerlivets Strabadser. Endnu 

 kan Mændene foretage kortere Fangstudflugter til Yderoerne, men ellers holder 

 de sig ved Hjemmet, driver Fangst i Nærheden og forbereder Vinterkampagnen, 

 bl. a. ved at bringe Slædetojet i Orden, tilberede Isgarn og Fiskesnorer o. lign. 

 Ogsaa i Vinterhalvaaret leves der meget Friluftsliv, særlig naturligvis for Mæn- 

 denes Vedkommende. Disse færdes Størstedelen af Dagen ude, først i Kajak, se- 

 nere paa Slæde eller gaaende, og da ofte med Kajakken paa Hovedet, idet de 

 bærer den med Kølen i Vejret og støtter Forkanten af Kajakringen paa Panden, 

 medens Bagkanten hviler paa Skuldrene. Saaledes kan de, med deres tô/c (Isstav) 

 i Haanden, bære den milevidt uden undtagen momentvis at behøve at støtte 

 den med Hænderne. Kun under allerdaarligste Vejrforhold holder de sig inden 

 Døre — og arbejder da paa deres Vaaben og Redskaber eller Husflidsarbejder. 

 Men ogsaa Kvinderne færdes meget i det fri, idet de næsten overalt daglig maa 

 ud at samle Kvas, hente Vand og handle. For Bopladsernes Vedkommende be- 

 sørges det sidste vel væsentligst af Mændene, enten paa Slæde eller gaaende, men 

 ogsaa mange Kvinder gaar ofte lange Veje til Butikken, ligesom de paa nogle 



