EGEDESMINDE DISTRIKT 31 



Sortsider, i August Blaasider (о: иное Sortsider), en Del Klapmydser og enkelte 

 Hvalrosser. 



I September og Oktober fortsættes Sælfangsten og Haj fiskeriet, og der drives 

 Søfuglejagt. I Oktober fanges nogle Steder angmagssat. Fangerne rejser hjem 

 og flytter i Hus. I Syddistriktet foretages atter kortere Rejser paa Sælfangst, 

 Rensjagt eller for at gore Rævefælderne rede til Sæsonen. 



I November og December drives Fangst fra Kajak, begyndende Isgarns- 

 fangst og noget Fiskeri, Rævefangst og Sof uglejagt. Disse Maaneder plejer næsten 

 overalt at være Aarets trangeste, fordi Vejret er uroligst. 



I Aarets 4 sidste Maaneder fanges væsentligst Sortsider, desuden nogle Hval- 

 rosser og, især i November og December, en Del Klapmydser, Hvidfisk og Ring- 

 sæler. Aabentvandsgarn til Sortsider og Hvidfisk benyttes flere Steder, navnlig 

 ved Kolonien, i Oktober og November med stort Udbytte. — 



Flere Steder i Distriktet afviger dog en Del fra det her givne Billede. Dette 

 gælder navnlig Hunde- og Vester Ejland, hvor Islæget er meget variabelt, sjæld- 

 nere ligger fast i længere Tid og undertiden ganske udebliver. Her betyder Garn- 

 fangsten ikke meget, derimod drives Kajakfangst i Revner, Vaager eller aabent 

 Vand den største Del af og undertiden hele Vinteren. Det samme gælder tildels 

 de yderligtliggende Pladser ■ — som Ivnalik, KangâtsiaK. Agto o.a. — hvor Islæget 

 uden for ligeledes er variabelt, og hvor der derfor i Vintermaanederne drives 

 Kajakfangst udenskærs samtidig med Garnfangst indenskærs. 



Ved alle disse Steder er Udbyttet af Vinterfangsten derfor heller ikke ind- 

 skrænket til Ringsæl alene, men der fanges lejlighedsvis ikke faa af andre Arter, 

 som Sortside, Klapmyds og Remmesæl samt undertiden Hvidhval og Narhval. 



Befolkningen ved Udstedet Agto og Bopladser driver fra Midten af Sep- 

 tember til hen i November Hvalrosfangst i Nærheden af Nordre Stromfjord. 



Fangst og Fangstmetoder. Ved Kajakfangsten medføres næsten altid baade 

 Harpun og Riffel, og her i Distriktet som overalt er vistnok den hyppigst benyt- 

 tede Metode den at skyde Dyret og derefter harpunere det for at sikre sig Byttet, 

 hvis det kun er saaret, eller hindre det i at synke, hvis det er dodt. De fleste Fan- 

 gere kan dog klare sig med Harpunen alene, og er da Reglen den, at de benytter 

 Riflen, naar Sælen rejser Hovedet op af Vandet og spejder rundt, medens Har- 

 punen bruges, naar Dyret hviler. Ligeledes er det Skik at benytte Riffel, naar 

 Havet er roligt, men Harpunen, naar der er stærk Sogang. Dette kommer især 

 til Anvendelse ved Yderpladserne og da navnlig om Efteraaret og i Begyndelsen 

 af Vinteren, hvorfor det da ofte hænder, at Fangerne gaar ud uden Riffel. 



Ved Fangst fra Iskant medfores Kajak og Riffel. Harpun kun, hvis der er 

 stort aabent Vand. I dette Distrikt bruges det ikke at opføre Skydeskjul ved 

 Iskanten, men Fangerne gaar stadig paa Udkig langs denne med Kajakken paa Ho- 

 vedet. Naar de faarØje paa en Sæl, lægger de Kajakken paa Isen og skyder i staa- 

 ende Stilling, hvis Dyret er langt ude, idet de hugger Isstaven fast i Isen og læg- 

 ger an op ad den; derimod siddende og med Kajakken som Anlæg, hvis det er 



