48 EGEDESMINDE DISTRIKT 



1799 var folgende Pladser beboede: Kolonien, Vester Ejland, NivaK, Кекег- 

 tarssuatsiaK, Inuksulik (eller Bj ornenæsset), KipingassoK, Aulatsivik og Ikera- 

 sak — med en aarlig Produktion af ca. 260 Td. Spæk, 2,000 Skind og 1, 250 kg Dun. 



Men da ramtes Distriktet af en ny Ulykke. Juni 1800 udbrød der Kopper 

 blandt de mange teltende Grønlændere i Sydostbugten, og herfra bredte Syg- 

 dommen sig især til Egedesminde Distrikt, hvor der trods energiske Foranstalt- 

 ninger bortreves over 150 Mennesker. Ved NivaK blev kun en Dreng i Live, »som 

 standhaftig udstod saa mange Ulykker«. Ved Egedesminde boede 1802 kun 21 

 Mennesker. Alle Garnudstederne gik af sig selv i Staa. Vel forsøgtes i de folgend«' 

 Aar dels de gamle genoprettede (NivaK 1802, KipingassoK 1803), dels nye iværk- 

 sat (AkunâK 1802, ManîtsoK 1804), men af Mangel paa Folk kunde de ikke 

 opretholdes alle. Distriktet holdtes væsentligst oppe ved Hvalfangsten paa Vester 

 Ejland. 1805 er kun Kolonien, ManîtsoK, NivaK, Aulatsivik og Vester Ejland 

 beboede af tilsammen 218 Mennesker. 



Efter dette kom Krigsperioden og lagde sin tunge Haand paa det hjemsøgte 

 Distrikt. Hvalfangsten indstilledes, de fleste Garnforsøg maatte efterhaanden 

 opgives, Togtning og Handel gik i Staa. 1812 og 1815 kom Misfangst til. 



Hurtigere end man kunde vente rejste Distriktet sig dog atter. 1818 gen- 

 oprettedes Hvalfangsten paa Vester Ejland. Samme Aar oprettedes Handels- 

 anlæg ved Agto, omtr. 1825 ved Igmiarfik. Allerede 1807 var Nûk lagt under 

 Egedesminde, 1827 blev Hunde- og Kronprinsens Ej lande det, sidste Sted dog 

 kun til 1830; 1831 er Kolonien, TasiussaK, Itivdlermiut, NivaK, KeKertar- 

 ssuatsiaq, KipingassoK, KangâtsiaK, Igmiarfik, Aulatsivik, Agto, »Nessersorfik« 

 og Hunde Ejland beboede med ialt 489 Mennesker. Produktionen tiltog og var 

 især fra omkring 1830 i stærk Stigning. Efter det voksende Behov anlagdes flere 

 Udsteder: KangâtsiaK 1840, NivâK 1847, Manermiut omkring 1860. AkunaK 

 1903. 



Befolkningen i Distriktet var baade for og efter Kolonisationen meget om- 

 flakkende. Der nævnes tilsammen over 40 Steder, som beboedes til forskellige 

 Tider for 1786. Epidemierne gjorde ingen Forandring heri. 1829 var der f. Eks. 

 19 beboede Pladser, 1831 kun 11. Dette Forhold vedvarer tildels endnu. 



Distriktet blev, som berørt, langt ned i Tiden stærkt besejlet af fremmede 

 Hvalfangere, til stor Skade saavel for Handelen som Befolkningen. Endnu 1775 

 var Hollænderne de mest fremtrædende. Baade i Egnen omkring Rifkol og paa 

 »Eylandene« indhandlede de næsten alle Skindvarer. Da Kongen overtog Han- 

 delen, søgtes dette indskrænket ved Forbud og Advarsler. Købmand og Assi- 

 stent gik ombord paa de hollandske Skibe og oplæste den kgl. Plakat. 1777 ind- 

 kom Skipper Pihl til Egedesminde med tre opbragte Skibe. »Hollændernes Skræk« 

 virkede til Held for Handelen. — Senere var Englænderne de fremtrædende, og 

 de generede sig ikke. Kbmd. Baade maatte 1783 være Vidne til, at engelske Slup- 

 per kom ind i Hunde Ej lands Havn og tilforhandlede sig store Kvantiteter Ræve- 

 og Sælskind, Narhvalstænder o. a. Der udvistes i Distriktet flere Gange af engel- 

 ske Hvalfangere »tøjlesløs Selvraadighed« - - »Voldsomheder, der kunde hen- 



