54: EGEDESMINDE DISTRIKT 



gør derfor ved første Syn — og særlig hvis det er Graavejr - - et trist Ind- 

 trvk. Dette fortager sig dog noget, saasnart Himlen bliver klar, og Søen ligger 

 blank og solbeskinnet mellem de utallige Øer, hvis Kyster spejler sig deri, medens 

 Millioner af Terner og andre Søfugle ved deres raske Flugt og Skrig liver op i 

 Landskabet. Og ved nærmere Bekendtskab opdager man, at ogsaa dette Sted 

 har sin ejendommelige Ynde, baade naar en stille Sommeraften det store, øom- 

 kransede Bassin skinner som mat Sølv, medens Midnatsolen bygger sin gyldne 

 Bro tværs henover det; naar om Efteraaret Skærgaarden hvidner af den første, 

 jomfruelige Sne, medens Bassinet ved Modsætningen bliver næsten sort og ved 

 Aftenstid lyser af Morild, som her findes i ganske ualmindelig Grad, og naar om 

 Vinteren Sneen har jævnet Kløfterne og rundet Bakkerne, og det hele staar gnist- 

 rende hvidt mod den matblaa Himmel. 



Fra Varden paa Koloniøen haves en tiltalende Udsigt over Skærgaarden 

 fra Vest til Øst og over Bugtmundingen til den fjerne, blaanende Disko; fra 

 Ræveøs- Varden udvides denne Udsigt mod Vest udover Davisstrædet og mod 

 Syd mange Mil ned ad Kysten. 



Egedesmindes Klima er barskere og fugtigere end inde i Diskobugten. Taa- 

 gen kan hele Sommeren, især i Juli, paa et Øjeblik vælte ind over Skærgaarden 

 og ligge saa tæt, at man næppe kan se de nærmeste Omgivelser. Norden bringer 

 raa Kulde, og Sydvesten Regn, ja selv Sne med sig, endog om Sommeren, der 

 gennemgaaende er koldere end ved Bugtkolonierne; Kakkelovnsvarme kan 

 sjældent helt undværes. Til Gengæld er Myggeplagen som Regel ringe. Efteraaret 

 plejer ikke at være særlig barskt, og naar Islæget har dannet sig, især naar det 

 ligger langt ud til Søs, kan Vinteren have omtrent lige saa mange Godtvejrsdage 

 som længere inde. Føhnen staar sjældent igennem i sin fulde Styrke. — Solen 

 forlader Kolonien ea. 17. November og naar den atter 26. Januar. Mørketiden 

 varer fra 1. December til 12. Januar. 



Befolkningen bestod 1915 af 15 Danske (5 Mænd og 6 Drenge, 3 Kvinder 

 og 1 Pige) og 171 Grønlændere. Af de 78 Mænd var 24 gifte, 1 Enkemand, 24 

 ugifte og 29 under 12 Aar. Af de 93 Kvinder var 13 Enker, 33 ugifte og 23 under 

 12 Aar. Der fandtes 16 faste Bestillingsmænd (iberegnet 1 Jordemoder), 18 Fan- 

 gere og 7 Fiskere. 



Sælfangst kan næppe mere betragtes som Hovederhvervet, idet kun en ringe 

 Del af Befolkningen — hvis overhovedet nogen — udelukkende eller næsten ude- 

 lukkende lever deraf. Men den største Del driver det dog i større eller mindre 

 Grad. Garnfangsten er langt den vigtigste. Isgarnsfangst drives fra Begyndelsen 

 af December eller tidligere til Maj og giver som oftest ret godt Udbytte. I Ok- 

 tober sættes Aabentvands-Garn i selve Havnen, i Tørveø-Sundene og andre 

 Steder i Nærheden efter Sortsider. Denne Fangst spiller en meget stor Rolle, 

 og af Udbyttet afhænger Efteraarets og tildels Vinterens Velstand eller Trang. 

 Om Foraaret drives nogen Шок- Jagt. Kajakfangsten, som drives fra Juni til 

 ud paa Efteraaret, giver ikke stort Udbytte. 



Som Bierhverv maa nævnes lidt Rævefangst, Jagt paa Sofugle og lidt Land- 



