EGEDESMINDE DISTRIKT 69 



Udstedet Manermiut 



ligger ca. 17 km SV. for Egedesminde paa en Landtunge, der strækker sig ud 

 paa Vestenden af Øen SarKardlît. 



Nogen egentlig Havn findes ikke. Bugten Nord for Landtungen afgiver 

 foran Udstedet Ankerplads for alle Fartojer, men er ubeskyttet mod Norden- 

 vinden, som til Tider kan sætte svær So derind. Is vil næppe nogensinde hindre 

 Besejling. 



Husene ligger paa Nordsiden af Landtungen indenfor det ret køje Klippe- 

 parti paa dennes yderste Del. Ovenfor den bratte Strand strækker det jævne, 

 græsbevoksede Felt sig over til Sydsiden af Tungen. Handelens Økonomibyg- 

 ninger ligger nederst ved »Havnen«, Udliggerbolig og Kapel ovenfor, og længst 

 tilbage de faa Gronlænderhuse. Fra Pladsen er Udsigt over Skærgaarden mod 

 Nord med Disko som den fjerne Baggrund. Mod Øst spærres Udsigten af Sar- 

 Kardlîts ret høje og bratte Fj æld væg. 



Klimaet er omtrent som ved Kolonien, snarest lidt barskere, især om Efter- 

 aaret. Der er mange Myg, især i varme Somre. — Solen forlader Pladsen i Slut- 

 ningen af November og naar den atter ved Midten af Januar. 



Islæget danner sig som Regel i Løbet af December og bliver liggende til hen 

 i April, undertiden længere. Der plejer at være megen Skrueis, især udenfor og 

 mod Nord rundt om Forbjærget Kangârssuk, som derfor oftest passeres bagom 

 over Land. I ringere Isaar bliver Isen ofte ikke fast udenom det. Hen paa Vin- 

 teren bliver Isen stærkt strømskaaret Vest og Nord for Udstedet. — De almin- 

 delige Slæde veje gaar land værts mod Syd til Bopladsen KangârssutsiaK og ned 

 til NivâKfjord og mod Øst ind over SarKardlît ad jævne Strøg og lave Bakker 

 til en ret brat Nedkørsel til Langesund, hvorover Vejen gaar til Egedesminde. 

 Som oftest bliver der senere Vej paa Isen over Bugten sydfor Landtungen til 

 KangârssutsiaK, vestpaa til Vester Ej land og nordpaa til Kangârssuk og Lan- 

 gesund. 



Befolkningen bestod 1915 af 26 Grønlændere. Af de 10 Mænd var 7 gifte, 

 1 ugift og 2 under 12 Aar. Af de 16 Kvinder var 1 Enke, 2 ugifte og 6 under 

 12 Aar. Der var 7 Fangere og 1 Fisker. Befolkningen er i en Aarrække gaaet til- 

 bage i Dygtighed og Energi og hører gennemgaaende til de mindst velstillede i 

 Distriktet. 



Hovederhvervet er Sælfangst, som drives med Kajak fra Maj, Juni til De- 

 cember (Sortsider, Ringsæl, lidt Hvidhval i Oktober) og med Garn hele Vinte- 

 ren. Desuden drives nogen Fangst ved Iskant og i Vaager (Ringsæl og lidt Rem- 

 mesæl) samt ütoKJagt (Marts — April). Af Bierhverv spiller Rævefangst og Haj- 

 fiskeri størst Rolle, desuden drives Torske- og Ulkefiskeri, Søfuglejagt (Maager. 

 Lomvier og Ederfugle) samt lidt Husflidsarbejde (syede Sager), som afsættes 

 til Kolonien og Skibene. Nogle plejer at deltage i Daglej erarbejdet ved Kolonien. 



Der foretages nu ikke andre Fangstrejser end til NivâKfjord paa cmgmagssat- 

 Indsamling i Juni. 



