70 EGEDESMINDE DISTRIKT 



Som Brændsel benyttes Torv, der skæres i Nærheden, og lidt Lyng, Kvas 

 og Drivtræ. 



Stedet har kun 3 Grønlænderhuse. Det ene af disse er den gamle Udligger- 

 bolig (Type III), de to andre har ufuldstændig indre Træbeklædning. Alle har 

 Jærnovne. Eedskabs- og Husstel er tarveligt. — Der fandtes 1 dobbelt Skindtelt, 

 (Gavltypen), 2 Træbaade, 8 Kajaker, 4 Hundespand, 7 Rifler, 37 Isgarn og 1 

 Aabentvandsgarn. 



Manermiut udgor tillige med Bopladserne en selvstændig Kommune under 

 Egedesmindes Kommunedistrikt og horer til Nordgrønlands 2. Landsraadskreds. 

 Kommunekassens Indtægt var 1915 867 Kr. Regnskabet se Side 43. 



I gejstlig Henseende horer Udstedet til Egedesmindes Præstegæld og Kolo- 

 niens Overkateketdistrikt. Der er ansat en kateketskoleuddannet Kateket. 



Handelen forestaas af Udstedsbestyreren. Produktionen udgjorde 1915 

 272 Td. Spæk, 40 Td. Hajlever, 4 Ræveskind (3 blaa og 1 hvidt), 401 Sælskind, 

 2 Hvalrosskind, 9,5 kg Narhvaltand, 4,5 kg Ederdun og 80,5 kg Fuglefjer, til- 

 sammen indhandlet for Kr. 2 926,40. 



Befolkningen havde indestaaende i Sparekassen Kr. 133,30 (1 Konto). 



Stedets Jordemoder bor ved KangârssutsiaK. 



De offentlige Bygninger er: Kapel, Udliggerbolig, Butik, Spækhus og Mate- 

 rialskur. 



Kapellet, opfort 1891, Bindingsværk med Torvemur og Paptag, bruges til- 

 lige som Skole. 



Udliggerboligen opfort 1915 af Bindingsværk med Trævægge og Spaan- 

 tag. Den gamle Udliggerbolig (opfort 1866) benyttes som en Slags Lejehus. 



Butikken, opført 1877, Bindingsværk med enkelt Træklædning og Paptag, 

 er tillige Proviantbod. 



Spækhuset, opført 1906, er af Bindingsværk med Tørvemur og Spaantag. 



Materialskuret, et Stenhus med Bræddetag, er oprindelig opfort til Smedie 

 for en tidligere dansk Udligger, som var Smed. 



Historie. Udstedet har intet dansk Navn. Det grønlandske Navn betyder 

 »Mos-Folket« og refererer sig til Forekomsten af manen, en grov Mosart, som 

 benyttes til Optænding. Den findes dog ikke ved selve Udstedet, men paa Land- 

 tungens sydlige Del. Udstedspladsens egentlige Navn er »Ivnamiut« o: »Brat- 

 nings-Folket«, som refererer sig til den ret stejle Kyst. 



Stedets Beboelse rækker langt tilbage. Det findes første Gang nævnt blandt 

 de 1785 — 86 ødeblevne Fangestæder; 1798 flyttedes Handelens Garnforsøg 

 fra KeKertarssuatsiaK hertil. Efter Kopperne 1800 var Stedet øde. Giesecke 

 nævner 1810 »Vinterbostedet Mangamiut«; her stod dog ogsaa Grønlæn- 

 dere om Sommeren paa Helleflynderfangst. 1821 er Stedet ubeboet; 1829 bov 

 her 11 Mennesker, men 1831 ingen. Omkring 1850 er her atter Boplads, og 

 ca. 1860 oprettedes Udstedet. 



