EGEDESMINDE DISTRIKT 71 



Slægten Storch (Stamfader dansk Kolonist Hans Davidsen S., d. 1815) 

 har altid været den betydeligste ved dette Sted. 



Bopladsen Vester Ejland 



(grl. Kitdlit) ligger i Baffmsbugt kort sydfor Diskobugts Munding paa den 

 største i Gruppen af samme Navn ca. 17 km V.N.V. for Manermiut. 



Husene ligger paa en lille Slette, der vender mod Sydost og er omgivet af 

 lave Fjælde. Mellem Bopladsen og de sydfor liggende Smaaøer er en Havn, som 

 ogsaa kan benyttes af Skibe; den er dog ikke særlig godt beskyttet mod Vind og 

 So. især fra Sydvest. Der findes fra gammel Tid Ringbolte til Fortojning. 



Islæget er meget variabelt. I gode Isaar kan det danne sig indad mod Land 

 kort efter Nytaar og i Lobet af' Januar — Februar langt til Søs, og blive liggende 

 indenfor Øerne til Marts — April. I daarlige Isaar bliver det kun fast i korte Pe- 

 rioder eller kan vel endog helt udeblive. Som Regel vil der dog danne sig fast 

 og brugeligt Islæg en Del af Vinteren. Isen plejer at være meget skruet og bliver 

 paa mange Steder tidlig stromskaaret. Befolkningen er vant og dristig til at be- 

 fare den under alle Forhold enten med Slæde (undertiden medbringende Kajak) 

 eller gaaende med Kajak paa Hovedet. 



Erhvervsforholdene er som Regel gode. Ringsæl fanges hele Aaret, især 

 fra November til Juni, Sortside og Klapmyds For- og Efteraar; ikke sjældent 

 fanges Hvidhval, Narhval og Hvalros. Björn faas af og til, især i gode Isaar. 

 Kajakfangsten (baade med Harpun og Riffel) er den vigtigste og drives de fleste 

 Aar ogsaa en Del af, ja undertiden hele Vinteren. Garn- og anden Isfangst 

 retter sig efter Islæget. Som Bierhverv drives især Fiskeri (uvafc, Ulk og Havkat), 

 Sof uglejagt (Ederfugl, Maage, Lomvi, Tejst og Skarv) og Indsamling af Dun 

 og Æg. 



Næsten hele Befolkningen er paa Fangstrejser en stor Del af Aaret. Nogle 

 flytter ind til de indre Skærgaardsoer allerede i Slutningen af April. I Juni fore- 

 tages angmagssat-Togtei til SarKardlit eller Sydostbugten. I Juli — August dra- 

 ger mange til Taseralik og ManitsoK (udenfor Agto) paa Helleflynderfangst; 

 undertiden ogsaa paa Rensjagt. I September teltes paa Øen Igdlutalik udenfor 

 NivâKfjord for Sortsidef angst. 



Befolkningen bestod 1915 af 104 Grønlændere. Af de 44 Mænd var 15 

 gifte, 1 Enkemand, 12 ugifte og 16 under 12 Aar. Af de 60 Kvinder var 10 

 Enker, 17 ugifte og 18 under 12 Aar. Der var 22 Fangere. Der er ansat 

 en privatuddannet Kateket og en Jordemoder. Befolkningen er dygtig, økono- 

 misk og velstillet. Mændene hører til Grønlands dygtigste Kajakroere og -Fangere. 

 Kvinderne er dygtige til Skindberedning og -Syning, hvoraf de har nogen Ind- 

 tægt ved Salg, samt bidrager næsten alle til Livsopholdet ved Fiskeri. Trangstid 

 er ikke almindelig, men paa Grund af, at Bopladsen ofte om Efteraaret og først 

 paa Vinteren længe kan være afskaaret fra Handelsstedet, er her sædvanligvis 

 anbragt et mindre Depot af de nødvendigste Varer, som bestyres af en Fanger. 



