72 EGEDESMINDE DISTRIKT 



Bopladsen har 10 Grønlænderhuse, gennemgaaende rummelige og gode. 

 Alle har Mure og fladt Tag af Tørv; 7 har Loftsbjælker af Drivtræ, kun 1 har 

 fuld indre Træbeklædning, men alle de andre har Vægge, Gulve og Briks af Træ. 



5 har Tarmskindsruder, 1 har ingen Jærnovn, men opvarmes udelukkende ved 

 Spæklamper. — Der fandtes 6 dobbelte Skindtelte (Gavltypen), 6 Konebaade, 

 22 Kajaker, 3 Hundespand, 22 Rifler og 56 Isgarn. 



Ved Bopladsen er der en Skolebygning, opført 1907 (Bindingsværk med 

 Tørvemur og Paptag), som tillige benyttes til Gudstjeneste. 



Historie. Navnet stammer fra Hollænderne og refererer sig ligesom det grøn- 

 landske Navn Kitdlît (»de vestligste«) til Beliggenheden. Feykes Haan omtaler 

 »de vestligste Øer« Norden for »Noord-Bays Fjord«. Stedet var beboet før Kolo- 

 nisationen. 1738 kom herfra Slæder til Christianshaab »og beklagede sig for den 

 store Hunger, som var iblandt dem«. Allerede 1750 paatænktes her en Loge. 

 1776 var »Vester- Øerne« beboet, og 1778 foresloges her et Anlæg med Chalupper 

 til Hvalfangst. • — ■ Før Epidemien var Vester Ejland »tilstrækkelig beboet af 

 Grønlændere«, som 1782 onskede en Slup eller 2 til Hvalfangst, da der efter 

 deres Sigende idelig om Vinteren lod sig se Hvaler. 1786 blev Stedet øde 

 til stor Skade for Kolonien, som ikke blot mistede Produkterne af Sælfangsten 

 derfra, men tillige flere her strandede Drivhvaler, som blev fremmede Hval- 

 fangeres Bytte. Derfor bør det »ved passende Opmuntringer« forsøges at faa 

 Folk herud. Det lykkedes først 1794, da der anstilledes Hvalfangstforsøg. 1795 

 var her 90 Mennesker. Der byggedes et grønlandsk Hus, anbragtes 2 Slupper 

 med Redskab, og ansattes en Formand, der ogsaa drev Handel. De følgende Aar 

 slog Hvalfangsten fejl, derimod indhandledes aarligt ca. 50 Td. Spæk og mange 

 Skind. 1798 fangedes 6 Hvaler, og Aaret efter blev her fast »Anlæg«. Der fan- 

 gedes aarligt Hvaler, f . Eks. 7 i 1801, 5 i 1805. Ogsaa Sælfangsten vedblev at være 

 god. Under Krigen ophørte Anlæget; det genoprettedes 1818, men da Hval- 

 fangsten nu stadig tog af, nedlagdes den 1823. 



Koppesygdommen 1800 ramte Vester Ejland haardt, men Befolkningen 

 suppleredes snart ved Tilflytning; 1805 bor her 81, 1808 93 Mennesker, hvoraf 



6 udøbte. 1821 er Folketallet 55, alle dobte. 



1829 var Stedet ubeboet. Efterhaanden flyttede Folk til igen, og 1845 op- 

 rettedes Udsted. Det nedlagdes atter 1847, og siden har her ikke været Udsted, 

 derimod næsten uafbrudt Beboelse 



Bopladsen Kangârssutsiak 



ligger paa det sydligste Næs paa SarKardKts Vestside ca. 4 km S. for Manermiut. 

 Husene ligger temmelig hojt paa et sletteagtigt Plateau, omgivet mod Nord 

 og Øst af temmelig hoje Fjælde. En Vig nedenfor Husene kan benyttes som Lan- 

 dingsplads og Havn for Smaaf artøjer undtagen med Sydvest, som staar lige 

 derind. En Bugt et kort Stykke mod Øst yder Læ mod alle Vinde. I det smalle 



