74 EGEDESMINDE DISTRIKT 



Skibshavn. Mod Sydvest ligger Øen Inugsulik, men da Holdebunden i Havnen 

 ikke er god, kan Efteraarets stærke Sydvestvinde alligevel sætte Fartøjerne i 

 Drift ind mod Næsset, hvorfor der maa forhales til Sundets modsatte Side. Hav- 

 nen har to Udlob: sydfra gennem det temmelig lange Sund mellem Inugsulik 

 og den store og nord- og vestfra mellem Inugsulik og Udstedsnæsset. Da der 

 findes Skær flere Steder, kan Havnen kun anlobes med kendt Mand ombord. 

 Is vil næppe kunne lægge Hindringer i Vejen for Besejling. Kort Øst for Husene 

 findes i en lille Bugt en god Baadehavn. 



Udstedet, der ligger paa Næssets Syd vestside med et ret hojt Fjæld til Bag- 

 grund, gor et venligt Indtryk. De danske Huse ligger samlet kort ovenfor Stran- 

 den, Gronlænderhusene mere spredt rundt omkring dem. Et jævnt Plateau med 

 en frodig Græsvegetation omgiver Husene og strækker sig til Vandet paa begge 

 Sider af Næsset. Udsigten over Skærgaarden mod Syd og Vest er ret indelukket, 

 men tiltalende. 



Klimaet er omtrent som Koloniens, dog er her ikke saa meget klart Vejr 

 om Vinteren paa Grund af Omegnens mange aabne Strømsteder. Myggeplagen 

 er som Regel ret besværlig. Solen forlader Stedet sidst i November og naar det 

 atter henved Midten af Januar. 



Islæget afhænger af Vestisens Komme. Som oftest danner det sig omkring 

 Nytaar og ligger til April, undertiden længere. Isen mellem Yderoerne og udenfor 

 plejer at være ret skruet. Omegnen er rig paa Stromsteder og tidlige Vaager, hvor- 

 for kun stedkendte kan færdes her med Sikkerhed. Mange Steder maa køres 

 over Land for at omgaa Strømstederne. Faste Slædeveje lader sig næppe opgive, 

 da de kan forandre sig fra Aar til Aar og i de enkelte Aar fra Uge til Uge. 



Befolkningen bestod 1915 af 118 Grønlændere. Af de 52 Mænd var 16 gifte, 

 3 Enkemænd, 20 ugifte og 13 under 12 Aar. Af de 66 Kvinder var 5 Enker, 23 

 ugifte og 22 under 12 Aar. Der var 26 Fangere og 2 Fiskere. Som Helhed er Be- 

 folkningen stræbsom og klarer sig som Regel godt. Kun naar Islæget udebliver 

 længe, opstaar der Trangstid. Redskabsstellet er upaaklageligt, Husstellet der- 

 imod noget mangelfuldt. 



Hovederhvervet er Sælfangst. Ringsæl fanges hele Aaret, især fra Septem- 

 ber til Maj, baade med Kajak og ved Garn- og anden Isf angst. Sortsider fanges 

 der en Del af lige til Januar: Klapmydser af og til om Efteraaret; Remmesæl 

 tilstrækkeligt ogsaa til Konebaadskind ; Hvalros og Hvidhval undertiden. ZJtofc- 

 jagt drives næsten ikke, da Fangerne paa den Tid er udflyttede. Som Bierhverv 

 betyder Fiskeriet mest. Angmagssat og Fjordtorsk (uvan,) indsamles rigeligt og 

 tørres til Forraad, Hajfiskeri drives baade Sommer og Vinter. Af Søfugle spiller 

 Ederfugl, Lomvi og Skarv størst Rolle, af Landvildt faas en Del Ræve, Harer 

 og Ryper samt undertiden Rensdyr. Nogen Husflid drives, især med syede Sager 

 og Benarbejder, som navnlig af en Krøbling (f 1918) forarbejdedes særdeles smukt 

 og afsattes i stort Tal vidt omkring, endog til Danmark. 



Allerede i Marts — April flytter en stor Del af Befolkningen ud for at drive 

 Kajakfangst, især paa Øerne Inugsulik (Telte) og Kitdliat (Fangsthuse). I Juni 



