92 CHRISTI ANSH A AB DISTRIKT 



siden) i Modsætning til SarKardleK: Solsiden, viser meget ringere Dybder, end 

 de andre; de naar intetsteds 100 m. Den er ogsaa et Sted indsnevret til et faa 

 Hundrede m bredt Strømsted: SarfånguaK. 



Distriktets ovrige Kyster vender ud mod Disko Bugten og dennes indre 

 Hjorne: Sydostbugten, hvis Grænse nutildags passende kan sættes ved en Li- 

 nie fra Øen Jakobsholm til Bopladsen Nûk paa Øen SarKardlit i Egedesmindes 

 Distrikt J ). Kysten mod Disko Bugten gaar i nord-sydlig Retning og danner tre 

 til fire Klippepynter med Bugter imellem. Den midterste af disse kaldes Sand- 

 bugten (ItivdleK), den sydligste Lerbugten (Marrait). Ingen af dem gaar dybt 

 ind i Landet. Kysterne omkring deres indre er Lavland, løse Sand- og Lerlag. 



Udfor Pynten syd for Sandbugten ligger Øen Agpat 2 ) ca. 1,5 km 2 stor, og 

 udfor Pynten syd for Lerbugten ligger Øen Jakobsholm (KeKertasugssuk) ca 5 km 2 

 stor. Desuden er der en Del Smaaøer og Holme. 



Fra Sydostbugten udgaar der syd for Jakobsholm en lille Fjord: Laksebug- 

 ten (EKaluit), noget længere syd paa de to større Fjorde KangersuneK og Or- 

 pigsÔK, og ved dens Vestgrænse gaar der et smalt Sund syd om Ikamiut-Øen: 

 Amitsuarsuk og et andet nord om: Nivå к Sundet. Laksebugten er kun 6 km 

 lang og omgivet af ret stejle Klippekyster. Den ender i en Dal med store Søer,, 

 der fører over til TasiussaK. Syd for den ligger der en Del smaa Øer inde ved Ky- 

 sten, og lidt længere ude den noget større Savik (2 km 2 ). Ved det langt fremsprin- 

 gende Klippenæs Nûk drejer Kysten skarpt mod Øst. 



Fjordene KangersuneK og OrpigsÔK har fælles Munding. Den nordligste, 

 KangersuneK, er ca. 15 km lang og 3 — 4 km bred. Den gaar i nordøstlig Retning 

 og ender i flere Dalstrøg, af hvilke et gaar i Forlængelse af Fjorden, ligeledes over 

 til TasiussaK, de andre er Tværdale, næsten vinkelrette paa Hovedretningen, alle 

 med talrige Søer. Nord vestkysten er jævnt skraanende, medens Sydøstkysten 

 er stejl og forholdsvis høj, sikkert den højeste Kyst i hele Distriktet. Ved det 

 indre af Fjorden er der løse Ler- og Sanddannelser i alle Dalene. 



Fjorden OrpigsÔK, der i de fleste Skrifter og Kort fejlagtig kaldes »Orpigs- 

 suit«, er af lignende Længde, men smallere. Den gaar i østsydøstlig Retning og 

 afgiver omtrent midtvejs paa Østkysten en Arm: KarajaK. Dens Kyster er over- 

 alt ret høje og stejle. Hovedarmen ender i to Dalstrøg med Søer, der fører ind 

 til Indlandsisen. Det nordligste af disse kan tilnød kaldes Orpigssuit (Krattene),, 

 egentlig hører dette Navn kun til et enkelt Punkt i Dalens Nordside. Mellem Or- 

 pigsÔK og Sydostbugten ligger en lang smal Klippehalvø, hvis yderste Næs hed- 

 der NiaKornaK. 



Sydkysten af Sydostbugten, der gaar i øst- vestlig Retning, er i det væsent- 

 lige Lavland, dækket af vidtstrakte Ler- og Sandlag. Klipperygge og Toppe rager 

 dog overalt frem over Sletterne og løber ud og danner Næs og Halvøer. Af de 

 sidste er mest fremtrædende SarpiussaK (»det, der ligner en Hvals Hale«). Langs 



y ) Hollænderne betegnede med Ordet vistnok hele Diskobugten i Modsætning til 

 Nordostbugten. 



2 ) I ældre Tid kaldet »Jagtholmen«. 



