CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 93 



denne Kyst ligger der en hel Del Smaaoer samt et Par større, der begge bærer 

 Navnet KeKertasugssuk. Længere mod Nord ligger den 20 km 2 store Akug- 

 dlît 0, der er dybt indskaaren paa sin Sydkyst. Løbet mellem den og Fastlan- 

 det er ret grundt og fuldt af Smaaholme. Vest for denne ligger nogle store og 

 smaa Øer, de største er TugssâK (6 km 2 ) og SagdleK (2,5 km 2 ). 



Ikamiut ved Distriktets Vestgrænse er over 100 km 2 stor, mellem 200 

 og 300 m høj, og ved en ca. 10 km lang Fjord paa Nordsiden næsten delt i to. Ud- 

 stedet ligger paa den østlige Halvdel. Mundingen af den omtalte Fjord samt 

 Amitsuarsuk syd om Øen er fuld af Smaaholme. 



Lige udenfor Sydostbugten ligger Øgruppen Grønne Ejlande (Kitsig- 

 sunguit), der sædvanligvis en Del af Aaret benyttes som Fangstplads af Beboerne 

 fra de omliggende Vinterpladser. Den østligste og største af Øerne, A gissat 

 {7 km 2 stor, 42 m høj), regnes at høre til Ikamiuts Kommune, følgelig ogsaa 

 til Christianshaab Handelsdistrikt. 



HAVET. DYBDER OG STRØMFORHOLD 

 TIDEVANDE OG ISLÆG 



Udfor Christianshaabs Norddistrikt er Disko Bugt, saa vidt vides, overalt mel- 

 lem 200 og 300 m dyb, og denne Dybde rækker overalt ind til Kysten og dens Øer, 

 saa at 200 Meterkurven kommer til at ligge kort udenfor disse. Ogsaa Løbet mel- 

 lem Grønne Ejlande og Fastlandet udviser samme Dybde. Fra Sydostbugten 

 foreligger der ingen Maalinger, det vides dog, at ogsaa dette Farvand er dybt, 

 undtagen det vestlige Hjørne, S. f. Ikamiut. Fra Fjordene KangersuneK og Or- 

 pigsÔK foreligger heller ingen Maalinger, men det maa efter deres Kysters Ud- 

 seende antages, at ogsaa de er dybe. I TassiussaK er Dybderne kendte ved M. C. 

 Engell's talrige Maalinger, der allerede er omtalte ovenfor. (Om Dybderne i og 

 ved Jakobshavns Isfjord, se Beskrivelsen til Jakobshavns Distrikt S. 155.) 



Ved Christianshaab opgives Højvandet ved Springtid at stige til henimod 

 2,5 m. Fra andre Steder foreligger ingen direkte Maalinger, men Forholdene kan 

 antages at være lignende, undtagen ved Bunden af Fjordene, hvor Stigningen 

 er ringere. 



Tidevandsstrømmen gaar aldeles overvejende ind ved Distriktets Vest- 

 grænse gennem de talrige Løb, der findes her, derefter over Sydostbugten 

 og nordefter langs Nordkysten. Derfor er Distriktet saa at sige aldrig be 

 lemret med Kalvis fra Jakobshavns Isfjord, undtagen udfor de nordligste Bo- 

 pladser. 



I de trange Løb ved Distriktets Vestgrænse: Langesund, NivâK Sund og 

 Amitsuarssuk er Strømmen altid stærk, og paa de snævreste og mest grunde Steder 

 bliver her aldrig paalideligt Islæg. Langs den nordlige Del af Kysten er der udpræ- 

 gede Strømsteder med opskaaren Is om Vinteren udfor alle Pynter og Næs, navn- 

 lig i Løbene mellem Øerne og mellem disse og Fastlandet. Og oppe ved Distrik- 



