98 CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 



BRÆERNE 



Allerede, naar man ude fra Diskobugten sejler ind mod Christianshaab, eller 

 især mod Sydostbugten, ser man Indlandsisens hvide Eand inde bag Orpigssuit. 

 Saavidt Randen er udforsket, synes den at ligge ret lavt. 



Foruden Jakobshavns store Bræ og Isfjord, gaar der, som allerede nævnt, 

 Bræer ned til Havet inde i TasiussaK. Efter Engell's Undersøgelser har de 

 meget ringe Bevægelseshastigheder og frembringer kun ubetydelige Mængder 

 Kalvis. Deres Front er kun 25 — 35 m over Vandfladen. 



Ligeledes er nævnt, at en Bræ kalver i Søen Ilulialik indenfor OrpigsÔK, 

 men iøvrigt er der ingen Bræer kendt, før den, der ved Distriktets Sydgrænse 

 gaar ned i TasiussarssuaK. 



Denne Bræ er navnlig bleven kendt ved A. E. Nordenskiöld's Under- 

 søgelser, der her to Gange, i 1870 og i 1883 har foretaget Ekspeditioner ind paa 

 Indlandsisen langs dens Rand- Navnlig den sidste Ekspedition gav for sin Tid 

 vigtige Resultater, og to Lapper, som Nordenskiöld havde med, trængte paa deres 

 Ski langt længere ind, end man den Gang havde været. 



Ekspeditionens Medlemmer blev med deres Skib, Damperen »Sofia«, bragt 

 helt op i TasiussarssuaK, hvor det laa i en Havn paa Østsiden af Bugten. Efter 

 at Ekspeditionen var afgaaet, skred Bræen ud, Isfjælde og Kalvis spærrede fuld- 

 stændigt Bugtens trange Udlob, saa at Vandet steg til 2,5 m over det sædvanlige. 

 Da Skibet skulde til Cap York og saaledes ikke kunde blive liggende og afvente 

 Isens Spredning, maatte Skibets Forer tvinge sig Vej ud igennem. 



Efter utroligt Besvær og efter flere Gange at have været udsat for at blive 

 knust mellem Isfjælde i de rasende Strømhvirvler eller blive slynget ind mod 

 Skær og Grunde, lykkedes det endelig ved et lykkeligt Tilfælde at komme uskadt 

 ud, men »Sofias Havn« bliver næppe Havn for flere Skibe. 



KLIMAET 



Fra Christianshaab haves ingen større Serier af meteorologiske Iagttagelser, 

 og Klimaet maa derfor skildres efter de almindelige Erfaringer. Man plejer at 

 anse Klimaet i Christianshaab Distrikt, navnlig i dets sydlige Dele, for det gun- 

 stigste i hele det nordlige Inspektorat. Her er, baade Sommer og Vinter, over- 

 vejende stille og klart Vejr, forholdsvis hoj Sommervarme med ringe Nedbør og 

 kolde, rolige Vintre med paalideligt Islæg. Ved Distriktets nordlige Ende, oppe 

 ved Isf jorden, er der kendelig mindre Sommervarme, og de store Ismassers Nær- 

 hed gør Vejrliget her mere barsk og raakoldt. 



De fremherskende Vinde er som sædvanlig 0. og N., der begge giver klart 

 Vejr, derefter S. SV., og V., der giver Fugtighed. Særlig karakteristisk for Distrik- 

 tet er de stærke Føhnvinde fra SØ. De kan ofte blive saa voldsomme, at Hustage, 

 Baade, Tønder blæser bort, ja man har fornylig haft Eksempel paa, at en hel Sta- 

 kitlængde er revet los og blæst i Havet, inden den kunde bjærges. Den »fangedes« 

 paa Kronprinsens Ejland. (Se ogsaa S. 133). 



