CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 99 



Nedbøren er omtrent som i Jakobshavn Distrikt, maaske med lidt større 

 Snefald i den nordlige Del. Mørketiden varer omtrent seks Uger, nemlig fra de 

 sidste Dage i November til 12. Januar. 



Distriktet er ilde berygtet for sin uhyre Kigdom paa Myg. De hyppige Føhn- 

 vinde i Foraarstiden skaffer tidlig Sneen af Vejen, og hvis den ikke samtidig naar 

 at faa Jorden helt udtørret, faar Myggene her en usædvanlig lang Sæson. Navn- 

 lig de indre Dele er ugunstigt stillede i den Henseende. Bopladserne ude ved Havet 

 har vel nok noget mindre Plage, men den er dog stor nok til at udendørs Arbejde 

 væsentligt vanskeliggøres derved. 



Betingelser for Havebrug er bedre i dette Distrikt end noget andet Sted i 

 det nordre Inspektorat (Se nærmere Side 112). 



PLANTEVÆKSTEN 



i Christianshaab Distrikt er forholdsvis frodig. Ligesom i Jakobshavns er der 

 heller ikke her nogen større Forskel paa Vegetationen paa Yderlandet og i det 

 Indre. Da Sommervarmen spiller en afgørende Rolle for Planternes Trivsel og 

 Udvikling, og da denne, som ovenfor nævnt, netop her er forholdsvis høj, kunde 

 man jo her vente en særlig rig og stor voksen Vegetation. Naar dette alligevel 

 kun paa enkelte Steder er Tilfældet, skyldes dette utvivlsomt, at Nedbøren i 

 Almindelighed er for ringe, og at de hyppige Føhnvinde yderligere bidrager til 

 at udtørre Jorden. 



Lyngheden er Distriktets mest udbredte Samfund, og den rækker i Al- 

 mindelighed helt ud til Fjærelinien. Dens herskende Bestanddele er Krækkebær, 

 Dværgbirk, Mosebølle, Pil og Firkantlyng, Mosser og Laver. I Almindelighed 

 naar Heden ogsaa helt op paa de højeste Toppe, og en typisk F jældmarks vege- 

 tation paa Grund af Højden findes næppe. Men den findes pletvis paa unge Mo- 

 ræner eller paa sandede og grusede Flader (Fig.3), der er saa udsatte for Vinden, at 

 hverken Muld eller Sne kan samle sig. Overalt, ogsaa i den frodigste Hede stikker 

 det nøgne eller kun lavbevoksede Fjæld pletvis frem. I Dalsænkninger med løse Jord- 

 lag og længere varende Snedække faar vi alle Overgange til Star kær, Moskær 

 eller englignende Strækninger, hvor Græsser og græslignende Planter er i Overvægt. 



Langs alle Kyster er der smalle Bælter med Strandplanter og paa Sand- 

 og Lersletterne, baade ved Distriktets Nord- og Sydende, træffes Strandens Karak- 

 terplanter langt indenfor Kysten. De hævede marine Lag indeholder utvivlsomt 

 endnu Salt nok til at Hedens og Kærenes Planter ikke ret vel trives der og Bund- 

 artens fysiske Beskaffenhed tiltaler jo ogsaa Strandplanterne mere. 



Urtelier og Pilekrat findes, hvor en gunstig Eksposition er forbunden med 

 tilstrækkelig Fugtighed i Vegetationsperioden. Fjorden OrpigsoK betyder saa- 

 dan noget som »den, der har Kigdom paa Krat« eller frit: »Skovfjorden«, men Krat- 

 tene findes ikke i selve Fjorden, men paa den stejle, mod Syd skraanende Bjærg- 

 side ned mod den nordligste af de Dale der udgaar fra dens Indre. 



Floraen er ret godt kendt, navnlig ved danske og svenske Botanikeres Under- 



