CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 107 



den forste og 9 af den sidste, foruden to, som maa regnes at staa midt imellem 

 disse Typer, idet en Del af Yderklædningen er Træ, Resten Tørvemur. Nogle af 

 disse Huse er meget store; iblandt dem af Type III findes et Dobbelthus,. Der- 

 imod har kun et Par af dem to eller flere Rum. 



Der findes intet Hus i Distriktet, der mangler Jærnovn eller har Tarmskinds- 

 ruder. 



Det sædvanligste Husinventar i Distriktet er det almindelige grønlandske: 

 Hovedbriks og 1 eller 2 Sidebrikse, Lamper med Lampestole, Tørrehæk over Ov- 

 nen, ofte tillige over Lamperne, Urinballie, Trækasser, Hylde til Kopper etc. 



Mange Huse har dog mere. I nogle findes — foruden Ovnen — til Ophæng- 

 ning af Kogekar over Lampen en Krog, lavet af Jærnbaand, der ved Hjælp af 

 Tandsnit og en Ring lader sig forlænge og forkorte. Adskillige Huse, ikke blot 

 ved Kolonien, har mere eller mindre Tillob til europæisk Husgeraad og Bohave, 

 saasom Væg- eller Standlamper, Ure (Nürnberger- eller Vækkeur), Bænk, Stole, 

 Smaaborde, Kommoder, indrammede Skilderier o. 1. — I Claushavn og Boplad- 

 ser findes mindst af dette. 



DEN GRØNLANDSKE BEFOLKNING 



Christianshaab Distrikts Befolkning er, som overalt i Diskobugt, en Blan- 

 dingsrace, der overvejende er fremgaaet ad legitim Vej ved de bosiddende Euro- 

 pæeres Ægteskaber med Indfødte. 



Der findes derfor i hele' Distriktet kun faa helt ublandede Eskimoer — om 

 overhovedet nogen. Indblandingen af fremmed Blod maa vel endog antages 

 at være stærkere her end i noget andet Distrikt, forsaavidt den begyndte tidligst 

 (allerede omkring 1745 eller vel endog for) og i mange Tilfælde er fortsat temmelig 

 nær op eller lige til Nutiden ved samtlige Distriktets Handelspladser. 



Den har derfor ogsaa i ikke ringe Grad præget Befolkningens Tankegang og 

 Levesæt baade intellektuelt og kulturelt, om end ikke lige meget ved alle Pladser. 

 Der er saaledes en karakteristisk Forskel mellem den sydlige og nordlige Del af 

 Distriktet, idet Befolkningen ved Isf jorden — Udstedet Claushavn og Bopladserne 

 Nordre Huse og Еке — - i begge Henseender staar ikke saa lidt tilbage for de øv- 

 rige Pladsers Befolkninger. Dette kan for Bopladsernes Vedkommende muligvis 

 i nogen Grad skyldes, at Indblandingen af europæisk Blod ligger temmelig langt 

 tilbage og derfor er procentvis mindre, men hvad Udstedet angaar, gælder dette 

 ikke. Og da Befolkningen ved disse Pladser, efter hvad man ved, for 1 а 2 Menne- 

 skealdre siden ikke saaledes adskilte sig fra deres Distriktsfæller, fristes man til 

 at antage, at den af ukendte eller vanskeligt efterviselige Aarsager er kommen til 

 at staa i Stampe, eller at der er indtraadt en Reaktion i dens Udvikling. 



Befolkningens Hovederhverv er utvivlsomt endnu Sødyrfangst, omend Fi- 

 skeriet vinder bestandig stærkere Terræn. Ganske vist var Forholdet efter de offi- 

 cielle Meddelelser i 1915 det, at omtrent 62 pCt. levede af Fangst, medens kun 22 

 pCt. levede af Fiskeri, og godt 16 pCt. af funktionær Virksomhed. Men denne Sta- 



