110 CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 



og Gæs. Da de fleste af Fuglearterne har Rugepladser hist og her i Distriktet, 

 finder der nogen Indsamling af Æg Sted (se nedenfor). 



I Distriktet anvendes følgende Fangst- og Fiskerimetoder: 



Kajakfangst med de almindelige Redskaber baade til »Skydning og Harpu- 

 nering. 



Isgarnfangst. 



Aabentvands Garnfangst. 



Utofbjågt med Skydeslæder. 



Skydning fra Iskant. 



Mdunefc og nigparnefc, c: Lurefangst, Glatisfangst (Lyttefangst). 



Fiskeriet foregaar mest med Snorer, men ved Claushavn ogsaa med Lang- 

 liner forsaavidt angaar Hellefisken. 



Angmagssatiangsten foregaar her med Ketser og Fuglejagten udelukkende 

 ved Skydning. 



Ved Rævefangsten bruges baade Stenfælder og Sakse, og ved Claushavn dri- 

 ves ogsaa nogen Jagt med Skydevaaben, idet man i Maaneskin tager skjult Op- 

 stilling ved Dyrenes Veksler. 



Af de nævnte Metoder skal følgende, som vel nok særlig hjemmehørende 

 i dette Distrikt, nærmere beskrives her. 



Mdunefc skal helst drives, naar Isen er ret tyk og dækket med lidt Sne. Denne 

 Metode bestaar i, at en Del Fangere — helst saa mange som muligt — bevæbnede 

 med Skydevaaben og Harpuner opsøger og tager Opstilling ved Sælernes Aande- 

 huller. Efterhaanden som man finder sig et Aandehul, tager man Stilling dér med 

 Vaabnene parate og uden at give nogen Lyd fra sig (nigparpok). Naar en Del 

 Aandehuller er besat, vil Sælerne sjældent kunne undgaa at komme op i et eller 

 flere af med og bliver da skudte og derefter harpunerede. 



Nigparnefc kaldes det ogsaa, naar kun faa eller een Fanger driver Jagten, 

 saaledesi at et heldigt Udfald er endnu mere afhængig af absolut Stilhed. Den tid- 

 ligere Skik, at medtage en Stol at sidde paa, bruges ikke mere her. Glatisfangst 

 (gr. fcuasangniarnefc) drives naar Isen er ganske snebar. Der er da den Ejendom- 

 melighed til Stede, at man i stille Vejr kan hore Sælernes Aandedræt i ret lang 

 Afstand — over et Par km. Naar Fangeren da har bestemt Retningen af Lyden, 

 løber han saa lydløst som muligt derhen imod. Det sidste Stykke Vej til Aande- 

 hullet maa tilbagelægges yderst forsigtigt ; Fangeren maa kun bevæge sig, naar 

 han horer Sælen drage Aande, da denne Lyd saa overdøver Støjen af Fodtrinene, 

 mens Sælen i modsat Fald vil høre dem og derved straks forsvinde. — Kommer 

 Fangeren endelig hen til Aandehullet, dræbes Sælen som ved mdunek. 



J. M. Krogh. 



Landjagten spiller en ikke helt ubetydelig Rolle i dette Distrikt. Der findes 

 Rensdyr baade paa Fastlandet mellem TasiussaK og Christianshaab, i Egnene 

 omkring Fjordene KangersuneK og OrpigsÔK i Sydostbugten, og paa de store 

 Sletter Syd for denne. Jagten drives fra alle Distriktets Pladser især i August 



