CHRISTI ANSHAAB DISTRIKT 111 



og September ; fra Akugdlît, Claushavn og til Dels Ikamiut tillige i April og Maj . 

 Jagten er temmelig aarvis. Kompetente Folk fra Akugdlît forsikrer, at hvis man 

 blot kommer til Revieret i rette Tid, o: inden altfor mange har været der, kan 

 man ikke undgaa at træffe Dyr. Og flere Gange er det hændt, at Strejf dyr er set 

 og skudt ganske nær ved Christianshaab, endog i Bugten paa Havnens Østside 

 ligeoverfor Husene, paa Koloniens første Plads. Desuagtet er det aarlige Udbytte 

 — omend stærkt varierende — sjældent stort. 1914 — 15 fik Distriktets Beboere 

 ialt 12 Dyr, men dette Tal tør nok siges at være under Gennemsnit, og der skydes 

 tillige hvert Aar en Del af fremmede Grønlændere. 



Med Hensyn til Rævefangst er Distriktet det næstbedste i Nordgrønland og 

 overgaas kun af Egedesmindes. Fangsten drives ved alle Pladser baade med Sakse 

 og Stenfælder. I 1914 — 15 var Udbyttet 90 Stkr. Rype -og Harejagten giver over- 

 alt godt Udbytte. — Der skydes aarlig Blisgæs, især ved Claushavn og Ikamiut 1 ); 

 tillige fanges en Del Gæslinger, som tages ved at man løber dem op; de sælges til 

 de Danske, baade i og udenfor Distriktet, og opfodres til Julegæs. De kan da 

 opnaa en Vægt af 2,5 — 3,5 kg i slagtet Tilstand. — Af og til skydes Bjørne, især 

 i Sydostbugten. 



Der er Lejlighed til Ægindsamling adskillige Steder i Distriktet. I Tasiu- 

 ssaK er et Fjæld, hvor Maager og Rider ruger. Paa Kilångalik, Savik og 

 Øerne i Sydostbugten er der en Mængde Ternereder. Ved SarfånguaK i Tasiu- 

 ssaK, paa Savik og nogle af Sydostbugtens Øer ruger Ederfuglen, ligeledes i de 

 senere Aaringer paa Jakobsholmen. Fra alle disse Steder samt fra Grønne Ej- 

 lande tages aarlig en stor Mængde Æg, som dels fortæres, dels sælges, hvorved 

 denne Indsamling faar nogen Betydning for Distriktets Befolkning. 



I hele Distriktet er der rig Lejlighed til В ær indsamling. Krækkebær findes 

 overalt i stor Mængde; ved TasiussaK, i hele Omegnen af Christianshaab, paa 

 mange af Sydostbugtens Øer og ved Ikamiut tillige Bær af Mosebollen (»Blaabær«). 

 Af disse Arter indsamles dog næppe stort mere end til øjeblikkelig Fortæring 

 eller i hvert Fald til eget Brug. Derimod giver Indsamling af Tyttebær, som i 

 hele Nordgrønland alene i dette. Distrikt findes i større Mængde, en aarlig Penge- 

 indtægt, som dog varierer stærkt efter Aarets »Givtighed«. Baade paa Savik og 

 ved Ikamiut vokser Tyttebær, men især paa Akugdlîts og TugssâK, hvorfor 

 den største Indtægt af denne Indsamling kommer Akugdlîts Befolkning til Gode. 

 Bærrene sælges for 20 Øre pr. kg og fordeles sædvanligvis af Christianshaabs 

 Bestyrer til de Danske ved andre Pladser i videst mulige Udstrækning. Gennem- 

 snitlig hvert 3die Aar falder Hosten saa rigelig, at hele Nordgrønland kan forsynes. 



Der opsamles ikke meget Drivtræ i Distriktet, hvorfor man tidligere, da 

 det var nødvendigt til Husbygning, maatte tiltuske sig det behøvende fra Hav- 

 kystdistrikterne, især Egedesmindes. Der findes dog stadig af og til i Sydostbug- 

 ten og ved Christianshaab saa store Stykker, at de kan benyttes til Gavntræ, 

 enten ved Husbygning eller til Slædeopstandere. Ellers benyttes den Smule, der 

 findes, til Brændsel. — 



1 ) Det sidste Sted skydes af og til Svaner (Kitgssuk). 



