112 CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 



Til Optændingsbrænde benyttes Lyngris og Grene af Pil og Dværgbirk. 

 Ved de fleste Pladser samles deraf fra Dag til Dag Aaret rundt til Husbehov. 

 Kun ved Claushavn bruges til Dels den Skik at samle til længere Tids Behov ; det 

 indsamlede stakkes da ved eller i Nærheden af Husene. 



Som Brændsel benyttes overalt i Distriktet Tørv, som alle Steder findes i 

 rigelig Mængde i Pladsernes nære Omegn. Tørvene skæres i Juli — August, ven- 

 des flere Gange under Tørringen og stakkes til Vinterbrug paa sædvanlig Vis. 

 Stakkenes (mlerîgsat) Størrelse varierer noget efter Tørvejordens Mægtighed 

 paa vedkommende Sted. Hvor den er tyk, sættes gennemgaaende større Stakke 

 •end hvor den kun er tynd. Af store Stakke regnes der 12 à 14 til Opvarmning 

 af et middelstort Hus en Vinter igennem. — Kul findes, saavidt bekendt, ikke i 

 Distriktet og tilforhandles heller ikke af Befolkningen; kun ved Kolonistedet 

 hænder det, at de fast ansatte af og til køber mindre Kvanta ved øjeblikkelig 

 Forlegenhed. 



Danske Erhverv. Af disse har i dette Distrikt kun Havebruget nogen 

 større Betydning. Men til Gengæld er Betingelserne for dette her saa gode som 

 intet andet Sted i Nordgrønland og som kun faa Steder i hele Grønland. Distrik- 

 tets Beliggenhed paa den inderste Kyst og i det sydligste Hjørne af en stor og 

 dyb Bugt bevirker, at Havvindene ofte slet ikke, og i alle Tilfælde langt fra i de- 

 res fulde Styrke og Barskhed, naar derind. Det samme gælder om Taagen, som 

 nærmere ved Havkysterne er en af Havebrugets største Hindringer. Sommer- 

 varmen begynder tidligere, bliver stærkere, og varer længere end ved Havkysterne. 

 Solen er paa Himlen Dag og Nat ofte uden at sløres af nogen Sky lange Perioder 

 igennem. For selve Kolonistedet kommer hertil yderligere dets Beliggenhed i en 

 lun og beskyttet Bugt, men det ovenfor sagte gælder iøvrigt alle Pladser i Di- 

 striktet i næsten lige høj Grad. Man skal helt ned til det sydligste Grønland for 

 at træffe saa gunstige Betingelser for Havebrug, hvorfor dette heller aldrig helt 

 mislykkes, og kun i de enkelte Aar, naar Forsommeren er kold og fugtig, lykkes 

 mindre godt. 



Derfor er ogsaa Christianshaab Distrikt det Sted i Nordgrønland, hvor Ha- 

 vebrug først har været forsøgt. Allerede omkring 1770 anlagde Missionær Hans 

 Egede Saabye ved Claushavn en lille Have op imod sit Hus mod Syd. Han siger 

 selv, at »en Have saa langt Nord, og saa nær Isef jorden, var der et Særsyn«. Om 

 Efteraaret belagdes Haven med et Lag Lyngaske, »hvorved den befandt sig meget 

 vel«. Saatiden var forskellig efter Vejrforholdene, engang endog saa tidlig som 

 7de Juni, men altid gav Haven godt Udbytte, undtagen ét Aar, da den nærlig- 

 gende Elv ved et usædvanlig hurtigt indtraadt Tøbrud overskyllede og ødelagde 

 hele Herligheden, saa Arbejdet maatte gøres om igen helt forfra. Grønkaal vok- 

 sede særdeles godt og gav tilstrækkeligt Udbytte til hele Vinteren; Roer voksede 

 godt, blev saa store som »en maadelig Thekop« og fik en behagelig sod Smag; 

 Kørvel og Karse groede i Overflod. Derimod vilde Persille, Selleri og Bønner 

 ikke vokse. Ærter og Byg kom godt op, men satte ikke Frugt. Kartofler blev 

 ikke meget større end Ærter. 



