CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 113 



Det fremgaar af Skildringen, at denne Have — som vel i det hele taget alle 

 de første Haveanlæg i Grønland — har været udelukkende Frilands. Nu opnaas 

 langt storre Resultater ved Mistbænke, hvis Vinduer for det meste aftages, i hvert 

 Fald om Dagen, naar Planterne har naaet en vis Højde. Derved vindes tillige, at 

 Haverne kan tilsaas langt tidligere, ofte endog i første Halvdel af Maj, naar 

 alle Omgivelser endnu er dækket af Sne. Spirerne viser sig for det meste i Løbet 

 af ganske faa Dage. I Juni udplantes og saas i Friland. De almindeligst dyrkede 

 Havevækster er Grønkaal og Roer, som, saaet i Drivbænk og udplantet, giver 

 Udbytte nok til Vinteren; Roer paa over 1 kg er ikke usædvanlige, uden at de 

 dog derfor bliver træede; Rødbeder og Gulerødder, som ligeledes giver Udbytte 

 til det meste af Vinteren, udplantes ikke; Radiser, hvoraf der saas gentagne 

 Gange, forst i Bænk, senere i Friland; Blomkaal, Persille, Karse, Kørvel, Purrer, 

 Log, Kartofler, Rabarber og undertiden Agurker. 



Den største Have i Distriktet — ■ og i hele Nordgrønland — findes ved Chri- 

 stianshaab, hvor alle ovennævnte Arter har været dyrket. Tillige findes der Ha- 

 ver ved Ikamiut og Claushavn, hvor Dyrkningen dog indskrænker sig til Kaal, 

 Roer og Radiser. Tidligere har Havebrug med Held været forsøgt ved Akugdlît, 

 hvor Betingelserne maa være ligesaa gode som ved Christianshaab. 



Faareavl har flere Gange været drevet i længere Perioder, saavidt vides 

 dog kun ved Kolonistedet. Her er ogsaa gode Betingelser til Stede, idet der er 

 let Adgang til rigelig Hoindsamling. Dyrene udsattes sædvanlig, saasnart Sneen 

 blot var nogenlunde borte, paa en af Øerne Syd for Havneindløbet, hvor de da 

 gik og passede sig selv til ind i Oktober. De blev languldede og ynglede godt. 

 Der vilde utvivlsomt ogsaa ved alle Udstederne til Stadighed kunne holdes en 

 Del Faar eller Geder, da Betingelserne derfor, Adgang til Høslet og nærliggende 

 græsrige Øer, overalt er tilstede. Det sidste er en Nødvendighed i Nordgrønland, 

 da man ellers af Hensyn til Hundene maatte holde Dyrene paa Stald eller i kost- 

 bare Indhegninger bele Aaret. 



Baade ved Kolonien og Udstederne har der ofte været holdt Høns; Foderet 

 til disse maa forskrives hjemmefra, men med god Pasning lønner det sig, idet en 

 Bestand paa en halv Snes Stykker kan forsyne en Familie med Æg hele Aaret. 

 Æglægningen ophører sædvanligvis i Oktober, men kan ved opvarmet Foder 

 bringes til atter at begynde i Februar. Kyllinger kan derimod ikke tillægges for 

 i Juni — Juli, men trives iøvrigt vel. 



Bjærgværksdrift har aldrig været forsøgt i dette Distrikt. I Fjældene 

 Sydost for Kolonien er funden Marmor og et Sted i Sydostbugten Grafit, men 

 intet af dette fandtes tjenligt til Brydning. 



H. OSTERMANN. 



Dansk Grønland. I. 



