118 CHRISTI ANSHAAB DISTRIKT 



paa Handelsekspedition, af hvis Udfald det skulde afhænge, om han vilde entrere 

 eller ej. Da den forlob meget heldigt, overtog han 1734 Handelen og anlagde Kolo- 

 nien Christianshaab (opkaldt efter Christian VI) ved den samme Bugt, hvor den 

 nu ligger, men paa et andet Sted (jfr. Koloniens Historie). 



Oprettelsen af Kolonien kom Hollænderne paatværs, da de i mange Aar 

 havde været ene om Handelen her og bl. a. ved Rodebay holdt aarlig Marked med 

 stort Tillob fra hele Bugten. Og da de ikke agtede at opgive deres formentlige 

 Ret, »armerede« de deres Skibe og fortsatte »Negocen« som sædvanlig. 1738 

 laa et hollandsk Skib i Nærheden af Christianshaab. Købmand Fersleff begav 

 sig derhen med bevæbnet Mandskab, og »erobrede det (Skibet) uden videre Mod- 

 stand«. Aaret efter forefaldt »Søslaget« ved Jakobshavn, hvor 4 Skibe erobredes. 

 Hollænderne truede med at opbrænde Kolonien, naar de danske Skibe var borte, 

 og gav »med daglig Skyden op ad Kolonien« og ved »at skyde i Isen for at bane 

 sig Vejen — — noksom tilkende, hvad de gerne vilde gøre om de turde«. 



Det blev dog ved Truslerne, men deres »Négoce« vedvarede endnu mange 

 Aar i Distriktet. Grønlænderne klagede ofte over, at de truede dem til at afstaa 

 deres Varer og endog søgte at voldføre deres Kvinder, og endnu 1746 var der 

 40 hollandske Skibe paa Fangst og Handel, og fordi deres Varer var bedre og bil- 

 ligere, led den danske Handel i Distriktet Afbræk derved. Endnu saa sent som 

 1776 mærkedes deres Indflydelse, dog i betydelig ringere Grad her end i Yderkyst- 

 distrikterne. 



Distriktet omfattede fra først af hele Disko Bugt, og Handelstogterne udfør- 

 tes dels med Koloniskibene, dels med en stationeret Jagt, der om Vinteren sattes 

 paa Land paa »Jagtholmen« (Øen Agpat et Par km Syd for Claushavn). Togterne 

 strakte sig langs Kysten mod Vest til ManîtsoK og Egedesminde, og mod Nord 

 til »Maklykout« (Jakobshavn), »Klockerhuk« og langt op i Vaj gattet. Til Grønne 

 Eilande, Hunde Ejland og »Hvalfisk Eiland« gjordes aarlige Togter med Jagten, 

 og endog til Disko naaede de undertiden. Handelen trivedes vel og tiltog hurtigt. 

 Det store Distrikt krævede stedse flere Skibe, og allerede efter faa Aars Forlob 

 maatte man bygge et Pakhus paa »Jagtholmen«. Det flyttedes 1741 til Claushavn, 

 hvor der tillige indrettedes »et Logement«; lignende Anstalter var samme Aar 

 truffet ved Jakobshavn, »eftersom det er temmelig langt og besværlig at rejse tit 

 imellem om Vinteren«. 



Ved Jakobshavns Oprettelse som selvstændig Station 1746 blev Isfjorden 

 Distriktets Nordgrænse; mod Vest beholdt det sin oprindelige Udstrækning ind- 

 til Egedesmindes Flytning 1763. Dog vedblev Nûk (ved NivâK Fjorden) til 1807 

 og Grønne Ejlande til ca. 1885 at høre til Distriktet. 



Hvalfangst dreves lejlighedsvis i Distriktet af Grønlænderne med Kone- 

 baade. 1743 1 /g fangedes en stor »Hvalfisk« ved Jakobsholm (som utvivlsomt 

 har Navn efter Jak. Severin). Niels Egede traf over 1000 Mennesker ved Ste- 

 det »og blev af de Vilde gladelig imodtaget, baade med Sang og Dans, ret ligesom 

 jeg kunde været deres Gouverneur«. Denne Grønlænder-Hvalfangst vedblev langt 

 ned i Kolonisationstiden, og 1776 rekvireredes »et Par Hvalfiske-Harpuner og 4 



