136 CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 



senere, og i daarlige Isaar undertiden slet ikke. Derimod er det yderst sjældent, 

 at Farvandet Syd for Udstedet fra Sandbugten ned mod Christianshaab ikke 

 lægger til med fast Is, i hvert Fald en kortere Tid. Paa Isfjorden og i TasiussaK 

 lægger Isen sig altid i November, undertiden i Slutningen af Oktober. Hele Stræk- 

 ningen fra Agpat Øen (3 — 4 km S. for Udstedet) til Isfjorden bliver et Stykke 

 ude til Søs strømskaaret allerede i Marts og ofte upassabel endnu tidligere. Fra 

 Claushavn kan der selv i gode Isaar sjældent køres paa Is til Isf jordens Munding 

 længere end til hen i Februar. Agpat Sundet bliver for det meste strømskaaret 

 i April og maa da omgaas over Land. 



Den sædvanlige Slædevej til Christianshaab gaar lige mod Øst over Søen 

 bagved Udstedet; den er omtalt under Kolonien. Vejen til TasiussaK følger Chri- 

 stianshaabs-Vejen til den store Sø Sydøst for AngmalortoK Bakken. Herfra gaar 

 den østpaa over et Pas ned i Tasiussaics Vestarm. Den er letkørt og for det meste 

 haard som en Landevej af den stærke Færdsel. Til Bopladserne Nord for Udstedet 

 og til Isfjorden gaar der en Vej over Land, først over Søen bagved Udstedet, 

 dernæst ad et Pas bagom (østen om) Vardefj ældet, derefter nordpaa langs Kysten 

 i et meget ujævnt og stenet Terræn til et Hunde-Isoleringshus i Nærheden af 

 Bopladsen Nordre Huse. Herfra er Vejen god og jævn til nærved Isfjorden, hvor- 

 til der findes flere Nedkørsler gennem Kløfter. Om Sommeren gaar Bopladsernes 

 Beboere ofte til Udstedet ad Stier, der tildels følger Slædevejen, men fører Vesten 

 om Vardefj ældet. Til Christianshaab kan man ligeledes gaa over Land om Somme- 

 ren, naar Elvene er mindsket, men det gøres ikke ofte. 



Befolkningen bestod 1915 af ingen Danske og 100 Grønlændere (1850: 

 141; 1805: 93). Af de 44 mandlige Personer var 17 gifte, 5 Enkemænd, 8 ugifte 

 og 14 under 12 Aar. Af de 56 Kvinder var 5 Enker, 11 ugifte og 23 under 12 Aar. 

 I de senere Aar har Influenza- og Rosenepidemier decimeret Befolkningen en Del. 

 Der fandtes 25 Fangere og 14 Fiskere. Stedet har i mange Aar befundet sig i 

 en Nedgangsperiode 1 ), og hører i Henseende til Dygtighed, Foretagsomhed og 

 Økonomi til de daarligste i Disko Bugten. Der findes kun meget faa dygtige Fan- 

 gere. Befolkningen er paa faa Undtagelser nær sløj og uenergisk, dens Erhvervs- 

 redskaber kun højst nødtørftige, Husstel, Paaklædning, Orden og Renlighed 

 under Lavmaalet. Den kristelig-nationale Vækkelse for nogle Aar siden bragte 

 vel nogen Forandring til det bedre, men langtfra nok. Maaske har de sidste 

 Aars Sygdom paany virket nedtrykkende. Der trænges til en eller flere dygtige 

 og energiske Ledere og Foregangsmænd, som kan paavirke Befolkningen, inter- 

 essere den for og samle den om Erhvervslivets Opgaver og Fremgang. 



Hovederhvervet er endnu Sælfangst. Isgarnfangsten er betydeligst, men 

 ogsaa Iskant-, Glatis- og Lurefangsten samt ft/oA;-Jagt drives med Udbytte 

 foruden Kajakfangsten. Fiskeri af Hajer (især om Vinteren kort Nord for Ud- 

 stedet) og Hellefisk (i TasiussaK, paa Isfjorden og i gode Isaar Vest for Nordre 



!) Dette har ogsaa tidligere været Tilfældet. 1791 tales der om »Claushavns slette 

 Fangere«. 



